Vent litt. Jeg er veldig, veldig forvirret.
Kjente bestemor Don Pablo?
Hvordan? Og hva sa de da de møtte hverandre?
-Du er ikke klar for å høre det ennå. -Herregud. Det handler om sex, ikke sant?
Knulla bestemor og Don Pablo?
-Hei, nei! Det er moren min. -Vis litt respekt!
Unnskyld. Unnskyld.
Du er ikke klar for å høre det ennå fordi jeg må fortelle deg noe om Don Pablo.
Husk at det tok meg mange år å få på plass hele historien.
Og jeg har hørt den før. Jeg hjelper til med Hugos bursdagsmiddag.
Vet ikke hvilken kokkeskole Rolf gikk på, men hans tacos de guisado er…
Unnskyld, Rolf.
Det er faktisk en perfekt overgang.
Jeg var kvalm.
INNGANG FOR ANSATTE
Jeg ga bort min beste sjanse til å få Julia.
Men som alltid muntret Memo meg opp.
Ikke tenk på hva du tapte. Fokuser på det du har fått.
Moren din skal endelig få operert øynene neste uke.
Du har rett. Jeg burde ikke tenke på hva jeg har tapt.
Ja, for du har vært gjennom noe veldig tungt.
Chad tok æren for gaven din, og nå virker han som en perfekt kjæreste.
Og fra nå av må du se dem på jobben hver dag mens de kysser,
forguder hverandre og ser hverandre i øynene.
-Ja, du vil ikke tenke på det. -Takk for at du hjalp meg med det, Memo.
Jeg vil bare jobbe, tjene penger og unngå Julia og Chad så mye som mulig.
-Hei, Julia. Hei, Chad. -Hei, Máximo.
Dette blir vanskelig.
35 ÅR MED ELEGANSE FOTOUTSTILLING
Velkommen til fotoutstillingen av Las Colinas gjennom tiårene.
Først kan dere gjerne ta alle bildene dere trenger.
Etter omvisningen har vi en liten fest i galleriet.
Og før dere spør: Ja, dere får gratis alkohol.
Kjenner jeg reportere, eller kjenner jeg reportere?
Vi begynner om et øyeblikk.
Året var 1949.
ÅPNINGSDAG
1949. Så rundt den tiden da du begynte å jobbe på Las Colinas?
Nei, Hugo. Jeg er ikke 100 år gammel.
Men det var da Don Pablo begynte sin reise på Las Colinas.
Er det ikke vakkert, Víctor?
Faren din skal jobbe der så han kan bli noe en dag.
Du er noe alt.
Ja, Pablito, fyren som bare fikk A-er på skolen og nå jobber med å skifte dekk.
Pablito den hardtarbeidende faren som aldri gir opp.
Pablito, fyren som giftet seg med byens smarteste og vakreste jente.
Jeg skal gi deg alt du ønsker deg. Ok, sønn?
Og en dag vil du kanskje jobbe her sammen med meg.
Hei, dere står midt i veien. Flytt dere!
-Så, så, min kjære. -Kyss.
Du greier dette. Det vil gå flott.
Jeg liker arbeidet ditt, så kan du komme tilbake på mandag?
Tusen takk. Det skal jeg gjøre.
-Merci beaucoup. -Bare hyggelig.
Unnskyld meg. Håper du hadde en fin flytur fra Europa.
Trenger du hjelp med å finne bagasjen, har jeg en venn som jobber på flyplassen.
-Hvordan visste du at jeg… -Sigarettene er et europeisk merke.
Klokka di går sju timer feil. Det forteller meg at du akkurat ankom.
Og ingen ville hatt på seg ullantrekk i denne varmen
-hvis de kunne velge. -Jeg er imponert.
-Hei. Er du den neste søkeren? -Señor. Ja, sir. Pablo Bonilla.
Utrolig. En ny dag, en ny idiot. Du plager eierens kone.
Jeg syns du bør ansette ham, Don Antonio.
Ms. Yvonne, det er mye arbeid å ansette den rette.
Men man kan sparke noen på et blunk.
Derfor tror jeg han hadde vært en ypperlig ansatt for oss.
Skål for din lyse fremtid her på Las Colinas.
Gratulerer, Pablo. Du er ansatt.
-Sparket du Mónica? -Det måtte gjøres.
Du sparket arrangementsplanleggeren vår samme dag som vårt store arrangement.
Det måtte som sagt gjøres.
I morges fant jeg ut at hun lekket informasjon
om gjestene våre til magasinet Espectacular.
Gud, jeg hater reportere.
Jeg kommer snart, mine kjære!
Slapp av. Arrangementet vil bli en suksess likevel.
Og det vil gi oss publisitet og tiltrekke investorene vi trenger.
Du har rett. Selvfølgelig. Du har alltid rett.
Kan du lukte fisk?
De skulle snart oppdage at etter at hun fikk sparken,
gjorde Mónica tre ting for å sørge for at arrangementet skulle bli en katastrofe.
Nummer én: Hun trakk ut kontakten til kjøleskapet
og ødela all maten til arrangementet.
Nummer to: Hun fikk hele rommet til å lukte fisk.
Og nummer tre: Hun lagde rødvinsflekker på teppet.
Og hun brukte ikke billig vin.
Maten er ødelagt, teppet er fullt av flekker
og det lukter som en hvals lukkemuskel her inne.
Jeg jobbet som promotør for SeaWorld Orlando.
Det er for sent å avlyse.
Reporterne er i lobbyen alt.
Omvisningen tar 20 minutter, og så går vi inn de dørene.
-Du må fikse dette. -Jeg?
Ja. Min beste fyr må ta seg av dette.
Uheldigvis er Don Pablo en del av omvisningen, så du er alt jeg har.
Ok. Jeg vet akkurat hva jeg skal gjøre.
Du må fikse dette. Vær så snill.
Jeg vet ikke. De trenger meg ved bassenget.
Kom igjen. Du hjelper meg alltid. Du er min hermano. Min amigo.
Du er min "hermigo".
-Vær så snill. Vær så snill. -Ok, Chad. Bare fordi vi er "hermigos".
50-tallet. For en tid.
Det er i hvert fall det jeg har hørt. Jeg var ikke født ennå.
Don Pablo, hvordan var Las Colinas på 50-tallet?
Vel, Diane, det er et flott spørsmål. Det var en tid med spennende forandringer.
Klokka 14 ved bassenget kan dere lære å danse jitterbug.
Et swingskjørt? Ungdommen nå til dags eier ikke klasse.
Elvis Presley har ødelagt den generasjonen.
Vi drar aldri hit igjen.
Vær så god. En Hudson on the rocks.
Unnskyld, jeg mente bourbon on the rocks. Rock Hudson er en venn av meg.
Vi må fikse strømproblemet på rom 237.
Mr. og Mrs. Davidson.
Jeg ser her at dette er første gang dere bor på Las Colinas.
Nyt oppholdet.
Å, det skal vi.
Seks kasser Dom Pérignon har akkurat blitt levert.
-Sett tre av dem i baksetet i bilen min. -Jeg vet ikke om jeg kan gjøre det.
Du har rett. Du har rett.
Jeg fylte baksetet med kjøkkenredskaper. Legg champagnen i bagasjerommet.
Pablo. Vil du ta en whisky med meg?
Jeg skulle så gjerne, men jeg lovet kona mi at…
Husk at vi ikke sier nei her. Gjesten får det gjesten vil ha.
Jeg tar gjerne en whisky med deg.
Gutten min.
Pappa!
Se hva jeg tegnet.
Dette er deg.
Og dette her er Las Colinas.
Og jeg jobber sammen med deg.
Så flott! Jeg gleder meg til du blir voksen så vi kan jobbe sammen.
Denne er til deg.
-Takk, pappa. -Bare hyggelig, gutten min.
Hei, skatt.
Nora.
Vent.
-Sa du noe? -Jeg tror ikke det.
Nei, det var meg.
Kjente min abuela og Don Pablo hverandre på 50-tallet?
Det var forvirrende for meg også.
Som når du forteller en historie, og en unge stadig avbryter deg.
Vet du hvor vanskelig det er å holde styr på alle tidslinjene?
Unnskyld.
-Og du gjør en flott jobb, forresten. -Å. Takk.
Nå, hvor var jeg?
Du bør ikke oppmuntre sønnen din til å jobbe på det hotellet.
De sparket fetteren min i går. De sa at han stjal,
-men det ville han aldri ha gjort. -Don Antonio ga nok fetteren din skylden.
Han stjeler stadig ting fra hotellet. Alt han kan finne.
Hva skal han med et dusin romservice-menyer?
Du kan ikke jobbe der, Pablo.
Ser du ikke at jeg gjør alt dette for vår skyld?
Gjør du det? Du er aldri hjemme.
Det er som om du bryr deg mer om å være noe stort for hotellgjestene
enn for din egen familie.
Greit. Jeg skal slutte.
Men først må jeg sørge for at Don Antonio ikke ødelegger livet til noen flere.
Hva slags eksempel setter jeg for Víctor hvis jeg ikke gjør noe?
Nøklene dine.
Å, det er ikke bilen min.
Få vekk bilen og kjør frem Yvonnes umiddelbart!
Det er din bil, Don Antonio. Hvorfor har du masse ting fra resorten?
Veldig mystisk.
Så det var slutten på Don Antonio.
Farvel, Felicia.
Hørte du meg, Hugo? Jeg sa "farvel, Felicia".
Ja, ingen sier det mer.
Samme det.
Senere den dagen skulle Pablo gjøre som han hadde lovet og si opp.
Ok, ha en fin kveld.
Ms. Yvonne.
Ja?
Det har vært en utrolig mulighet for meg å få jobbe her…
Jeg vet hva du vil si, Pablo. Ja, du fortjener det.
Gratulerer, du er vår nye daglige leder.
Lille Pablito fra Arenal Street hadde blitt Don Pablo.
OPERATIV LEDER
Det var ikke tale om at han sluttet nå.
-Unnskyld, Don Pablo? -Ja?
Jeg heter Lupe. Jeg ble ansatt til å jobbe på vaskerommet.
Takk for denne muligheten. Jeg skal alltid jobbe så hardt jeg kan.
Velkommen, Lupe.
Jeg vet at tiden din her vil forvandle deg.
Skal vi vekke henne for å spørre om du kan hjelpe meg?
Lurene hennes varer tre-fem timer, så jeg tror det går bra.
Der er du, din illeluktende drittsekk.
Hyggelig å se deg også, din snørrvalp.
-Å. Jeg snakket også til fisken. -Ok, da er ett problem løst.
-Kan kjøkkenet erstatte maten? -Nei, de er mellom skift.
Matvognene ved de ansattes inngang. Be dem om å flytte seg hit.
-Vent, hvordan gjør jeg det på spansk? -Snakk det universelle språket.
Penger. Mer penger.
"Vánemos, vánemos, vánemos."
NYPRESSET JUICE
Hvorfor lukter det fisk av pengene?
Siste problem. Flekken.
Det er rødvin. Det er umulig å fjerne disse flekkene.
Nesten like ille som molesaus.
Bordduken vår har så mange moleflekker at folk tror det er et kult design.
Memo, du løste problemet vårt.
Selvfølgelig! Vi trenger mammas bordduk!
Nei, vi trenger mer vin.
DAVIES-KOLLEKSJONEN
60-tallet.
Så mange minner og blackouter.
Don Pablo, hvordan var det her?
Vel, det er nok et flott spørsmål, Diane.
Det var en tid med spennende forandringer.
Klokka 14 ved bassenget kan dere lære å danse twist.
Det er veldig populært for tiden.
En bikini? Ungdommen nå til dags eier ikke klasse.
The Beatles har ødelagt den generasjonen.
Vi drar aldri hit igjen.
Vær så god. To Dean martinier.
Unnskyld, jeg mente dry martinier. Dean Martin er en venn av meg.
Vi må fikse lekkasjen på rom 237.
Mr. og Mrs. Davidson. Jeg ser her at dette er første gang dere bor på Las Colinas.
Nyt oppholdet.
Å, det skal vi.
Møtes senere for vår tradisjonelle whisky?
Gjesten får det gjesten vil ha, Mr. Davidson.
Skål for Don Pablo.
Skål for Don Pablo!
Hei, skatt.
Jeg vet det er sent, men noen gjester ba meg om å bli.
Hva er dette?
Kjære Víctor,
jeg beklager at jeg ikke lenger kan bo med deg og moren din.
Hun ser på hotellet som et ondt sted,
og ikke som stedet hvor jeg jobber for å gi oss et bedre liv.
Vit at alt jeg gjør, er for fremtiden din.
Og, sønnen min, jeg vet at du en dag vil jobbe her sammen med meg.
Lukt på den vinoen.
Dette er som Chevy Chases utdrikningslag.
Kjendiser har lenge kommet hit for å slippe unna Hollywoods mas og kjas.
John Wayne, Ava Gardner
og en liten Daytime Emmy-nominert: Diane Davies.
1967 NYTTÅRSAFTEN
Chad! Kom tilbake hit!
Chad. Chad!
Chad! Jeg er lei meg for sønnen min.
Jeg sa "vær forsiktig", men han glemmer hva jeg ber ham om å gjøre.
Hvor er manerene mine? Diane Davies.
Pablo Bonilla.
Jeg er stor fan.
Da vet du at jeg er glad for å være her. Vi måtte komme oss vekk fra LA.
Tabloidene skriver så mye stygt om meg og Chad, og de graver i fortiden min.
Jeg visste ikke hvor jeg skulle dra, så jeg tok et fly…
Du er trygg her.
Takk.
Vennligst unnskyld meg.
Sønnen min skal komme senere for å feire nyttårsaften.
Jeg skal overraske ham med et jobbtilbud.
Skal du drive resorten med sønnen din? Så spennende.
Ja.
Pokker ta den ungen. Chad!
Chad, kom tilbake hit nå!
Den kvelden ventet Don Pablo på at sønnen Víctor
endelig skulle holde ham med selskap på Las Colinas.
Don Pablo, et visst statsoverhode taper i poker,
og han vil at du skal komme fordi du alltid gir ham hell.
Sønnen min kommer snart.
Vel, gjesten får det gjesten vil ha.
Bare én runde.
Men for Don Pablo var det aldri bare én runde.
JEG ER LEI AV Å VENTE PÅ DEG VÍCTOR
-God morgen, Nora. -Pablo.
Víctor har ikke snakket med meg siden jeg ikke møtte ham på nyttårsaften.
Huset var tomt. Vet du hva som skjedde?
Han ble med moren sin til Mexico by.
Jeg vil at han skal jobbe med meg på Las Colinas.
Tror du Víctor vil jobbe med deg etter alt det stedet har gjort med familien din?
Og med deg?
Pablo, det stedet fikk deg til å glemme din egen sønn den kvelden.
Nå sier han at han ønsker å glemme deg. Jeg er lei for det.
Fra da av satt Don Pablo ved bordet sitt nesten hver eneste kveld for å gjøre bot.
Men han håpet også at sønnen en dag kunne ombestemme seg og komme tilbake.
Men Nora tilga aldri Don Pablo for at han fordrev sin egen familie…
Hold deg unna ham, sønn.
…eller Las Colinas for at det gjorde ham til en slik mann.
Hvorfor gråter du?
Jeg sprutet sitron i øyet.
Vi greide det, ikke sant? Alt ser bra ut.
"Vánemos, vánemos, vánemos." Sí, "vánemos". Ja. Sí.
Vi løste alle tre problemene.
Så nå var alt… Nei, nei. Vent, vent.
Det var et fjerde problem.
Og dette var frykteligere enn alle de tre andre til sammen.
Hvem gjorde dette mot mamma?
Tulleøyne får meg alltid til å le.
Hva skal vi gjøre? Bildet er omvisningens finale.
Vent. Jeg vet hvem som kan hjelpe oss.
Hva syns dere?
-Jeg syns det funker. -Absolutt.
Unnskyld. Jeg tenker fortsatt på tulleøynene.
Og nå er vi på 80-tallet!
Acapulcos nye gullalder, noe som gjør meg til dens gullpike.
Men salongen kalte fargen honning og ingefær.
-Don Pablo, 1981. -Elsker spørsmålet, Diane.
Det var en tid med spennende forandringer.
-Så du jobber for Espectacular? -Gjort det i to år.
-Kanskje vi kan hjelpe hverandre. -Det kan vi nok.
Hullete T-skjorter? Ungdommen nå til dags eier ikke klasse.
Den andre anarkistiske punkbølgen har ødelagt den generasjonen.
-Ja, vi drar aldri hit igjen. -Nei.
Vær så god. To Phil Collins.
Jeg mener Tom Collins.
Phil Collins er en venn av meg. Joan Collins også.
En gjest døde på rom 237 i natt. Han tråkket i en pytt og fikk støt.
Mr. og Mrs. Davidson. Jeg ser her at dette er første gang dere bor på Las Colinas.
Nyt oppholdet.
Å, det skal vi.
Takk, gutter. Takk. Chad, gjør nytte for deg og sjekk oss inn.
-Hei. -Velkommen til Las Colinas.
Kan jeg få for- og etternavnet på reservasjonen?
Ja, det er Diane…
…Davies.
-Davies. -Jeg holdt på å glemme etternavnet mitt.
-Don Pablo. -Miss Davies. Alltid godt å se deg.
Alltid godt å være tilbake. Jeg elsker å være her.
Det er så synd at…
-Vel, jeg bør ikke… -Hva? Du kan fortelle meg det.
Eieren har gått bort.
Og enken har snakket med de store hotellkjedene.
Innen neste år kan Las Colinas være nok et forretningshotell.
Nei. Det er kriminelt. Den som kjøper det, må la det være slik det er.
Om bare den personen kunne vært deg.
Vel, Glutealmuskler av gull 3 har solgt som hakka møkk.
Kanskje jeg bør legge inn et bud.
Men jeg kan jo ikke konkurrere med Sheraton og Hilton.
-Eller? -Du vet aldri.
Hvorfor ikke prøve og se hva som skjer?
Kan vi få det ved bassenget?
-Når enn du vil. -Don Pablo.
De større kjedene trakk budene sine.
Noen sa at Las Colinas er et synkende skip. Er ikke det rart?
Veldig mystisk.
Så nå må jeg selge til vennen din med skulderputene. Hva sier du til det?
Vel, jeg sier at gjesten fikk det gjesten ville ha.
Takk for alt, Yvonne.
-Takk. -Adjø, Pablo.
Det er takket være Don Pablo at jeg endte opp med å eie Las Colinas.
Så det er egentlig hans skyld.
Og nå er det tid for utstillingens hovedattraksjon.
Don Pablo, vennligst avduk den.
Du bør nok ha disse.
-Hvorfor det? -Tro meg. Du får se.
Fin retusjering. Du imponerte nok en gang.
Så kanskje jeg bør prøve lykken.
Jeg syns kjolene mine ville vært et flott tilskudd i resortens gavebutikk.
Vi kan gjerne diskutere planen min en gang. Hva med neste uke?
Alt dette, og tæl i tillegg. Greit, vi skriver det ned.
-Godt reddet inn. -Vet ikke hva du snakker om.
Mónica sa hva hun gjorde. Jeg er Espectaculars redaktør.
Nå som Mónica er borte, trenger jeg en partner som kan hjelpe meg her.
-Det ville jeg aldri ha gjort. -Aldri si aldri.
Bare i tilfelle du ombestemmer deg.
Jeg reddet Las Colinas fra en katastrofe.
Jeg hadde kommet langt siden min første dag på resorten.
Ring meg, Víctor.
Eller kom på besøk. Du vet hvor du finner meg.
Unnskyld, Don Pablo?
Vi snakker engelsk her. Kan jeg hjelpe deg?
Jeg heter Máximo. Jeg er på jobbintervju til resorten.
Intervjuene er der borte.
Jeg skjønner det. Men…
Jeg vokste opp i Arenal Street, akkurat som deg.
Hva sa du at du het?
Máximo Gallardo Ramos, sir.
Nora Ramos? Så lenge siden sist.
Ja. Veldig lenge.
Nå kan jeg i det minste gratulere deg personlig.
For hva da?
For å ha blitt bestefar!
Unnskyld. Unnskyld, jeg trodde du visste det alt.
Så dumt av meg.
Nei, nei. Ikke tenk på det. Det er en flott nyhet.
Ja, det er det virkelig.
Og hva heter han?
Mariano.
Mariano?
Var det han som sendte deg brevet?
Ja, Hugo.
Han skrev for å fortelle meg at bestefaren Don Pablo hadde gått bort.
Máximo, så trist å høre.
Det går bra.
Er det derfor du forteller historien i dag?
Ja.
De skal holde minnegudstjeneste. En feiring av Don Pablos liv.
Mariano ba meg om å holde tale.
Du må dra, ikke sant?
Onkelen din sto ikke på god fot med alle da han forlot Las Colinas.
Dette er nok ikke en enkel avgjørelse for ham.
Nei.
Men jeg skylder Don Pablo mye.
Jeg har blitt den jeg er i dag fordi han tok meg under sine vinger.
Du ville snakke med meg?
-Du gjorde en god jobb i dag. -Takk.
-Vi skal gjøre noen personalendringer. -Skal dere det?
Vi skal forfremme bassengbestyreren til Mónicas stilling.
Det betyr at vi trenger en erstatter.
Jeg tror du er perfekt for den jobben.
-Er det sant? -Det betyr mer penger og mer ansvar.
Det er ikke offisielt ennå,
men når du kommer tilbake fra din mors operasjon neste uke,
-skal jeg sørge for at du får jobben. -Takk, Don Pablo.
Du aner ikke hvor mye dette betyr for meg og familien min.
Vil du sette deg og ta en drink med meg?
Skål for din lyse fremtid her på Las Colinas.
Skål for Don Pablo.
Tekst: Espen Stokka