Lige et øjeblik. Jeg er meget forvirret.
Kendte farmor don Pablo?
-Hvordan? Og hvad sagde de til hinanden? -Det er du ikke klar til.
Gud, det handler om sex, ikke?
Har farmor og don Pablo knaldet?
-Hallo! Det er min mor! -Respekt!
Undskyld.
Du er ikke klar til at høre det, for først skal du vide nogle ting om don Pablo.
Husk, at det tog mig flere år at få hele historien.
Og jeg har hørt den. Jeg hjælper med fødselsdagsmiddagen.
Jeg ved ikke, hvor Rolf er blevet kok, men hans tacos de guisado er...
Undskyld, Rolf.
Det er faktisk den perfekte overgang.
Jeg havde det skidt. Min store chance for at få Julia var væk.
Men som altid muntrede Memo mig op.
Tænk ikke på, hvad du mistede. Fokuser på det, du fik.
Din mors øjne bliver endelig opereret.
Ja, jeg må glemme, hvad jeg har mistet.
Ja, puha, det var en grusom oplevelse.
Chad tog æren for din gave og fremstod som den perfekte kæreste.
Nu må du gå på arbejde hver dag og se dem kysse hinanden
og elske hinanden og kigge hinanden i øjnene.
-Nej, det skal du ikke tænke på. -Tak, fordi du hjælper mig med det.
Jeg vil arbejde, tjene penge og undgå Julia og Chad mest muligt.
-Hej, Julia, Chad. -Hej, Máximo.
Det her bliver hårdt.
35 ÅRS ELEGANCE
Velkommen til vores nye fotoudstilling, "Las Colinas gennem årtierne."
Før vi begynder, må I gerne tage nogle billeder.
Efter rundvisningen holder vi en lille reception i galleriet.
Og før I spørger, ja, der er gratis sprut.
Kender jeg journalister eller hvad?
Vi begynder om et øjeblik.
Det var i 1949.
ÅBNING AF LAS COLINAS
1949.
Altså da du begyndte at arbejde på Las Colinas?
Nej, Hugo. Jeg er ikke 100 år gammel.
Men det var dengang, don Pablos rejse på Las Colinas begyndte.
Er det ikke smukt, Victor?
Her skal din far arbejde, så han kan blive til noget.
-Du er allerede noget. -Ja, jeg er Pablito.
Ham, som altid fik topkarakterer og i dag skifter dæk på biler.
Pablito, den hårdtarbejdende far, der aldrig giver op.
Pablito, som giftede sig med den klogeste og smukkeste pige i byen.
Så kan jeg købe dig alt, hvad du ønsker dig.
Og måske vil du også en dag arbejde her sammen med mig.
Hallo, I står midt på vejen. Flyt jer.
-Min skat. -Et kys.
Du kan godt! Det skal nok gå fint!
Rigtig flot arbejde. Kom tilbage på mandag.
Tak. Meget gerne.
-Merci beaucoup. -Selv tak.
Undskyld? Havde De en god tur fra Europa?
Hvis De vil finde Deres bagage, har jeg en ven i lufthavnen.
-Hvordan vidste De... -Deres cigaretter er europæiske.
Deres ur er stadig syv timer foran, så De er formentlig lige kommet.
Og ingen ville gå klædt i uld i den her varme,
-hvis de kunne vælge. -Imponerende.
-Hej, er du næste jobsamtale? -Señor. Ja. Pablo Bonilla.
Ikke igen. Endnu en idiot. Du generer ejerens hustru.
Jeg synes faktisk, du burde ansætte ham.
At ansætte de rigtige folk er et stort arbejde.
Men man kan hurtigt fyre folk.
Og derfor tror jeg, han vil blive en fremragende medarbejder her.
Skål for en lys fremtid her på Las Colinas.
Tillykke, Pablo. Du er ansat.
-Har du fyret Mónica? -Det var nødvendigt.
Du fyrede event-koordinatoren dagen for vores store pressemøde.
Som sagt var det nødvendigt.
Jeg opdagede, at hun lækker oplysninger om vores gæster til Espectacular.
Jeg hader journalister.
Jeg kommer nu, søde venner.
Bare rolig. Arrangementet bliver en succes.
Det vil give os omtale og lokke investorer til.
Du har ret. Du har selvfølgelig altid ret.
Kan du lugte fisk?
De opdagede nu, at efter hun blev fyret,
havde Mónica gjort tre ting, for at arrangementet blev en katastrofe.
Nummer et, hun slukkede for køleskabet og ødelagde al maden.
Nummer to, hun fik hele lokalet til at lugte af fisk.
Og nummer tre, hun plettede gulvtæppet med rødvin.
Og ikke den billige.
Maden er rådden, tæppet er plettet, og her lugter som en hvals ringmuskel.
Jeg lavede engang reklamefilm for SeaWorld Orlando.
Det er for sent at aflyse. Journalisterne står derude.
Efter 20 minutters rundvisning kommer vi ind ad den dør.
-Du må løse det. -Mig?
Ja, jeg har brug for min bedste mand.
Desværre skal don Pablo vise rundt, så jeg har kun dig.
Okay. Jeg ved, hvad vi gør.
Du må løse det, jeg beder dig.
De har brug for mig her ved poolen.
Kom nu, du hjælper mig altid. Du er min hermano. Min amigo.
Du er min "hermigo."
-Kom nu, kom nu. -Okay. Men kun fordi vi er "hermigos."
50'erne. Sikke en tid.
Har jeg hørt. Jeg var ikke født.
Don Pablo, hvordan var Las Colinas i 50'erne?
Ja, Diane, det er et godt spørgsmål.
En tid med spændende forandringer.
Klokken 14 ved poolen kan I lære at danse jitterbug.
En puddel-nederdel? De unge i dag har ingen stil.
Ham Elvis Presley har ødelagt den generation.
Vi kommer aldrig tilbage hertil.
Værsågod. En Hudson on the rocks.
Undskyld, jeg mener bourbon on the rocks. Rock Hudson er min ven.
Vi skal ordne stikkontakten på værelse 237.
Hr. og fru Davidson.
Jeg kan se, det er Deres første besøg på Las Colinas.
Nyd Deres ophold.
Det kan du tro.
Der er lige kommet seks kasser Dom Pérignon ude bagved.
Læg tre af dem ind på bagsædet i min bil.
Det kan jeg vist ikke.
Du har ret.
Bagsædet er fyldt med køkkenudstyr.
Læg champagnen i bagagerummet.
Pablo. Vil du have en whisky med?
Gerne, hr. Davidson, men jeg lovede min kone...
Husk, vi siger ikke nej her. Gæsten får, hvad gæsten ønsker.
Jeg tager gerne en whisky med Dem.
-Min dreng. -Far!
Se, hvad jeg har tegnet.
Det er dig. Og det deromme er Las Colinas.
-Og det er mig, der arbejder med dig. -Den er meget fin.
Når du bliver stor, skal vi arbejde sammen.
Den er til dig.
-Tak, far. -Det var så lidt, min dreng.
Hej, skat.
Nora.
Vent.
-Sagde du noget? -Det tror jeg ikke.
Nej, det var mig.
Kendte min abuela og don Pablo hinanden i 50'erne?
Det forvirrede også mig. Som når et barn afbryder ens historie.
Ved du, hvor svært det er at holde styr på?
Undskyld.
-Men du klarer det altså fint. -Nå, tak.
Hvor kom jeg fra?
Du bør ikke lade din søn få arbejde der.
I går fyrede de min fætter. De sagde, han stjal, men det passer ikke.
Don Antonio må have givet ham skylden. Han stjæler fra hotellet. Alt muligt.
Hvad skal han med tolv room service-menuer?
-Du kan ikke blive der, Pablo. -Forstår du ikke, at jeg gør det for os?
Gør du? Du er jo aldrig hjemme.
Det føles, som om du hellere vil være noget for gæsterne
end for din familie.
Godt. Så siger jeg op.
Men først...
...må jeg sørge for, at don Antonio ikke ødelægger flere liv.
Hvad ville det ikke lære Victor, hvis jeg intet gjorde?
-Deres nøgler. -Nej, det er ikke min bil.
Fjern den bil, og hent straks Yvonnes!
Det er din bil, don Antonio. Hvad laver resortets ting i den?
Meget mystisk.
Det var slut på don Antonio.
Skrid, pomfrit!
Hørte du det? Jeg sagde: "Skrid, pomfrit."
-Ja, det siger man ikke mere. -Og hvad så?
Senere den dag gik don Pablo hen til Yvonne for som lovet at sige op.
-Fru Yvonne. -Ja?
At arbejde her har været en stor mulighed for mig...
Jeg ved, hvad du vil sige. Og det har du fortjent.
Tillykke med, at du er vores nye bestyrer.
Lille Pablito fra Arenal-gade var nu don Pablo.
Han kunne umuligt sige op nu.
-Undskyld, don Pablo? -Ja?
Jeg hedder Lupe. Jeg er ansat i vaskeriet.
Tak for den store chance. Jeg lover at være meget flittig.
Velkommen, Lupe. Jeg ved, at din tid her vil forandre dig.
Skal vi vække hende og høre, om du må gå lidt?
Hun plejer at sove tre til fem timer. Så vi når det nok.
Føj. Nå, der er du, din ildelugtende slambert.
I lige måde, din fedthårede nar.
Nåh. Jeg talte også til fisken.
Ét problem løst. Kan køkkenet nå at lave ny mad?
Nej, de er lige mødt ind.
Madboderne ved bagindgangen! Bed dem stille op herinde.
-Vent, hvad siger man på spansk? -Tal det universelle sprog.
Penge. Flere penge.
"Vánemos, vánemos, vánemos."
Hvorfor lugter pengene af fisk?
Sidste problem. Pletterne.
Det er rødvin. Det er umuligt at få af. Næsten lige så slemt som mole.
Vores dug har så mange pletter, at folk tror, det er et fint mønster.
Memo, du har løst problemet.
Ja! Vi henter min mors dug.
Nej, vi må have mere vin.
60'erne!
Så mange minder. Og blackouts.
Don Pablo, hvordan var det her?
Ja, det er endnu et godt spørgsmål, Diane.
Det var en tid med spændende forandringer.
Og klokken 14 ved poolen kan I lære at danse twist.
Meget populært for tiden.
Bikini? De unge i dag har ingen stil.
-The Beatles har ødelagt den generation. -Vi kommer aldrig tilbage hertil.
Værsgo. To Dean martini.
Undskyld, jeg mener dry martini. Dean Martin er min ven.
Vi skal ordne vandrøret på værelse 237.
Hr. og fru Davidson. Jeg kan se, det er Deres første besøg på Las Colinas.
Nyd Deres ophold.
Det kan du tro.
Ses vi til en whisky senere?
Gæsten får, hvad gæsten ønsker, hr. Davidson.
Skål for don Pablo.
Skål for don Pablo!
Hej, min skat.
Jeg ved, det er lidt sent...
...men jeg måtte blive hos gæsterne.
Hvad er det?
Kære Victor.
Jeg er meget ked af, at jeg ikke kan bo hos dig og mor.
Hun ser hotellet som et slemt sted
og ikke som et sted, jeg arbejder, så vi kan få et bedre liv.
Du skal vide, at alt, hvad jeg gør, er for din fremtid.
Og jeg ved, at du en dag vil arbejde her sammen med mig.
Her dufter af vin.
Det lugter ligesom Chevy Chases polterabend.
Berømtheder er kommet her for at undslippe Hollywoods postyr.
John Wayne, Ava Gardner
og så lige en, der var nomineret til en eftermiddags-Emmy,
Diane Davies.
NYTÅRSAFTEN
Chad! Kan du så komme her!
Chad. Chad!
Chad!
De må undskylde min søn.
Jeg bad ham passe på, men han må have glemt det.
Hvordan er det, jeg opfører mig? Diane Davies.
Pablo Bonilla.
Jeg er stor fan.
Så ved De, at jeg er glad for at være her. Vi måtte lidt væk fra L.A.
Pressen er så led ved mig om Chad. De graver i min fortid.
Jeg måtte bare væk, så jeg tog et fly...
De er tryg her.
Tak.
De må have mig undskyldt. Min søn kommer senere til nytårsaften.
Jeg vil tilbyde ham et job her.
Vil De drive resortet med Deres søn? Hvor spændende.
Ja.
Forbandede møgunge. Chad!
Chad, kan du så komme her!
Den aften ventede don Pablo på, at sønnen Victor
endelig skulle komme til Las Colinas.
Don Pablo, et vist statsoverhoved taber i poker
og spørger efter dig, fordi du bringer held.
Min søn kommer snart.
Gæsten får, hvad gæsten ønsker.
Kun én hånd.
Men for don Pablo var det aldrig kun én hånd.
JEG ER TRÆT AF AT VENTE PÅ DIG VICTOR
-Godmorgen, Nola. -Pablo.
Victor har ikke talt til mig siden nytårsaften.
Huset er tomt. Ved du, hvad der sker?
Han tog med sin mor til Mexico City.
Han skulle jo arbejde med mig på Las Colinas.
Tror du, Victor vil arbejde der, efter hvad det har kostet jeres familie?
Og dig?
Pablo...
Du glemte din søn den aften.
Nu vil han gerne glemme dig. Det gør mig ondt.
Siden den dag sad don Pablo ved bordet hver aften for at sone sin synd.
Men også i håb om, at hans søn en dag ville skifte mening og komme.
Nora tilgav aldrig don Pablo, at han skubbede familien væk.
Eller Las Colinas, at det gjorde ham til en mand, der kunne gøre den slags.
Hvorfor græder du?
Jeg sprøjtede citron i øjet.
Vi gjorde det. Alt ser fint ud.
"Vánemos, vánemos, vánemos." Sí, "vánemos."
Vi løste alle problemer. Så alt var nu... Nej, vent.
Der var et fjerde problem.
Og det var frygteligere end de andre tre tilsammen.
Hvem har gjort det?
Stirreøjne får mig til at grine.
Hvad gør vi?
-Det foto er hovedværket. -Vent. Jeg ved, hvem der kan hjælpe os.
Hvad synes vi?
-Jeg synes, det er fint. -Totalt.
Undskyld. Jeg tænker stadig på de der stirreøjne.
Og så er vi nået til 80'erne!
Acapulcos nye guldalder, hvilket gør mig til byens guldpige.
Selvom salonen kaldte det honningrødt.
Don Pablo, 1981?
Pragtfuldt spørgsmål.
Det var en tid med spændende forandringer.
-Du arbejder for Espectacular? -Ja.
-Måske kan vi hjælpe hinanden. -Helt sikkert.
Hullede T-shirts? De unge i dag har ingen stil.
Andenbølge britisk anarkistpunk har ødelagt den generation.
Vi kommer aldrig tilbage hertil.
Værsgo. To Phil Collins.
Jeg mener Tom Collins. Phil Collins er min ven.
Ligesom Joan Collins.
Nogen er død på værelse 237. Han trådte i noget vand og fik stød.
Hr. og fru Davidson. Jeg kan se, det er Deres første besøg på Las Colinas.
-Nyd Deres ophold. -Det kan du tro.
Tak, drenge. Tak. Chad, gå nu hen og tjek os ind.
-Hej. -Velkommen til Las Colinas.
-Må jeg bede om det fulde navn? -Ja, det er Diane...
...Davies. Hold da op. Jeg havde nær glemt mit eget efternavn.
-Don Pablo. -Frøken Davies.
-Altid godt at se Dem. -Ja, De ved, hvor højt jeg elsker stedet.
Det er virkelig en skam, at...
-Nej, jeg burde ikke... -Hvad? Bare sig det.
Ejeren er død.
Hans enke holder møde med de store hotelkæder.
Næste år er Las Colinas måske blevet en del af en stor koncern.
Nej. Det er jo kriminelt. Den nye ejer skal bevare det, som det er.
Hvis blot den nye ejer kunne blive Dem.
Ja, Balder af guld 3 solgte jo fantastisk. Måske skulle jeg byde på det.
Men jeg kan ikke hamle op med Sheraton og Hilton.
-Kan jeg? -Man ved aldrig. Prøv. Se, hvad der sker.
Kan vi få den ved poolen?
-Hvor De vil. -Don Pablo.
De store kæder har trukket deres tilbud.
De har hørt, at Las Colinas synker i jorden.
-Er det ikke underligt? -Meget mystisk.
Nu må jeg sælge til din veninde med skulderpuderne. Hvad mener du om det?
Tja, jeg mener, at gæsten fik, hvad gæsten ønskede.
Tak for alt, Yvonne.
-Tak. -Adieu, Pablo.
Så det er takket være don Pablo, at jeg nu ejer Las Colinas.
Det hele er altså hans skyld.
Og nu til hovedværket i vores udstilling.
Don Pablo, værsgo.
Tag de her på.
-Hvorfor? -Stol på mig.
Flot frisket op. Endnu engang imponerer du.
Så vil jeg satse lidt.
Mine kjoler ville passe fint ind i resortets gavebutik.
Jeg vil gerne drøfte min plan med Dem. I næste uge?
Og hun er tilmed selvsikker. Jeg skriver det i kalenderen.
Flot reddet.
-Hvad snakker du om? -Mónica har fortalt mig det.
Jeg er redaktør på Espectacular.
Nu hvor Mónica er væk, har jeg brug for en ny partner herude.
-Aldrig i livet. -Man skal aldrig sige aldrig.
Hvis du ombestemmer dig.
Jeg var med til at redde Las Colinas.
Der var sket meget siden min første dag på resortet.
Ring til mig, Victor. Eller besøg mig. Du ved, hvor jeg er.
Undskyld, don Pablo?
Vi taler engelsk her. Hvad vil du?
Mit navn er Máximo. Jeg skal til jobsamtale.
Jobsamtaler er derovre.
Det ved jeg. Det er bare...
Jeg er vokset op på Arenal-gade ligesom Dem.
-Hvad sagde du, du hed? -Máximo Gallardo Ramos.
Nora Ramos? Hvor er det længe siden.
Ja. Meget.
Nu kan jeg i det mindste få ønsket dig tillykke.
-Med hvad? -Med at du er blevet farfar!
Undskyld.
Jeg troede, du vidste det. Hvor er jeg dum.
Hvor dumt.
Nej nej...
Det er jo en god nyhed.
Ja, det er det.
Hvad hedder barnet?
Mariano.
Mariano?
Er det ham, der har sendt brevet?
Ja, Hugo.
Han skrev og fortalte mig, at hans farfar, don Pablo, er død.
Åh nej, Máximo, det er jeg virkelig ked af.
Det er okay.
Og derfor fortalte du mig historien i dag?
Ja.
De holder en mindehøjtidelighed. For at hylde don Pablos liv.
Mariano har bedt mig holde en tale.
Det gør du da, ikke?
Din onkel forlod ikke Las Colinas på lige god fod med alle.
-Det er næppe en nem beslutning. -Nej.
Men jeg skylder don Pablo så meget.
Jeg var aldrig blevet den, jeg er i dag, hvis han ikke havde taget sig af mig.
De ville tale med mig?
-Du klarede det fint i dag. -Tak.
-Vi rykker lidt rundt på medarbejderne. -Gør I det?
Vi forfremmer poolchefen til Mónicas stilling.
Det betyder, at vi skal finde en afløser.
Jeg mener, at du vil være perfekt.
Mig?
Det giver flere penge og større ansvar.
Det er stadig ikke officielt,
men når du er tilbage efter din mors øjenoperation,
skal jeg nok sørge for det.
Tak, don Pablo. De aner ikke, hvad det betyder for mig og min familie.
Har du lyst til at drikke et glas sammen med mig?
Skål for din lyse fremtid her på Las Colinas.
-Skål for don Pablo. -Don Pablo.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve