Готовий до закуски?
Вона дуже особлива.
Добре. Мама питає, як справи.
Я відповім їй і прийду.
Гаразд. Гей.
Вразь її. Напиши їй іспанською.
Яке тобі діло? Не пхай свого носа.
-Точно? -Так.
А що це означає?
У Мексиці так по-простому кажуть:
«Усе добре».
Давай. Напиши.
Яке тобі діло? Не пхай свого носа.
Написав їй чи… Гей, що ти робиш?
Це особисте.
Лист новий.
Що в ньому? І хто такий Маріано?
Не треба ритися в моїх речах.
Маріано дуже важливий.
Я розповім про нього згодом.
Він працював у готелі? Це гість? Що він від тебе хоче?
-Щось таке, що я не знаю, чи зможу. -Що саме?
Піти на виступ племінника?
Вибач, треба про це забути.
На жаль, поки що не можу пояснити.
Якби я розповів зараз, ти б не зрозумів.
Особливо іспанською.
Акапулько
-Коктейль з креветок? -Так.
Я п’ю його в кожний свій приїзд сюди.
Чим цей особливий?
Тим, що він з 1984 року.
Жартую.
Розумієш, цей коктейль завжди нагадує мені про першу дружину.
Що?
У тебе була дружина?
Бекка.
Вона змінила мою долю.
І дуже вчасно.
Я страждав через Хулію.
Від самої думки про романтичний вікенд Хулії та Чеда
мене нудило.
І нащо підказав Чеду,
як налагодити стосунки з Хулією?
Тепер він герой, а я наче дурень.
До речі,
що це на тобі?
Сьогодні найбільша гра сезону.
Уґо Санчес грає під номером чотири, тож сьогодні день четвірок.
Я встав о четвертій ранку.
Помився за чотири хвилини.
І купив радіо за чотири долари.
Воно коштувало три з половиною, та я не хотів зурочити.
Ти нариваєшся.
На кого?
Тут навіть не знають, як мене звати.
Та ну, ти перебільшуєш.
-Привіт, Ґільєрмо. -Максімо.
-Доброго ранку, Ґільєрмо. -Доброго…
Тобі.
У нас однакове ім’я, Мемо.
А щодо Хулії, роби як великий Уґо Санчес.
Він ішов туди, де його чекали.
Що це означає?
Його не цінували в Мексиці,
тому він поїхав у Іспанію, де його цінують.
І тепер він король футболу.
Зроби так само.
Переїхати в Іспанію?
Хулія обрала Чеда.
Можеш через це страждати,
а можеш послухати велику гру з найкращим другом.
Іди туди, де тобі раді.
Дай чотири!
Усередині, зовні, де хочете.
Я підійду до вас через кілька хвилин.
Максімо, добре, що ти тут.
На тому боці басейну є двоє
дуже-дуже-дуже заможних гостей.
Вони багато витрачають і дають великі чайові.
Я от про що подумав…
Я їх і далі обслуговуватиму,
а ти знайди собі куточок і йди поплач
як маленький хлопчик,
бо ти не такий чудовий, як я.
Готовий? Іди.
Гей. Що це було?
Колега поводиться як козел.
Я збираю гроші мамі на операцію,
а він глузує з мене при кожній нагоді.
Операція. Знаю цей трюк.
-Трюк? -Так.
Заради чайових. Офіціантки прикидаються вагітними.
Таке роблять? Удають вагітність?
Так. Моя сусідка по кімнаті підкладала під сорочку подушку.
Її чайові подвоїлися. Спробуй.
Ось ти де, Бекко.
Гей.
-Це мої батьки, Марсія та Баррі. -Ми не могли тебе знайти.
Я боявся, що ти знову розсердилась і втекла з міста.
Я не тікала. Я гуляла по двадцять третій вулиці.
-Ми живемо на Верхньому Іст-Сайді… -Не бійся, ми голосували за Мондейла.
-З такими результатами? -Ви були в Нью-Йорку?
Я зрозумів лише «жили» і «не».
Ого.
Уперше за всю поїздку бачу її усміхненою.
-Та ну. -Так.
Ти пропустила всі ранкові розваги,
але бранч не пропустиш.
Приєднуйтесь до нас…
-Максімо. -Максімо.
Не знаю, чи зможу.
-Де ваш бос? -Баррі…
Гей, дон Пабло!
Можна Максімо з нами пообідає?
Гість отримує те, що хоче.
Дякую. Ви з нами.
У ту мить я згадав мудрі слова Мемо:
«Іди туди, де тобі раді».
Ого, дякую.
Але я не можу сидіти за столом у такому вигляді.
Дозволь допомогти.
-Приміряй. Отак. -О, так.
-Ідеально. -Гарно.
-Красень. -Схожий на Елвіса.
Я скоро. Треба поговорити з отцем Рамоном.
Давай.
Ой.
Давай!
Ох!
Як вам клубний сандвіч, м-р Слоботкін?
Він блефує, ставте все.
Вітаю, сімейство.
Хто хоче манговий…
Привіт, Гекторе.
Знаю, що ще дуже-дуже-дуже рано,
але чи на кухні подають
сльози маленького хлопчика?
Це, мабуть, смачно.
Принесіть на всіх.
На всіх.
Авжеж.
О, так, я міг би до такого звикнути.
Тепер до мене ставляться добре
і кажуть те, що я хочу почути, бо я за це плачу.
Але тоді ставлення до мене…
як до заможної і впливової людини було незвичне.
Я кажу Бецці: «Якщо тобі сумно, навіщо страждати?
Випий бензодіазепін.
Максімо, а ти що думаєш про бензо?
А що це за машина? Я погано знаюся на німецьких брендах.
А він кумедний.
Бекко, якщо переодягатимешся для катамарана, поспіши.
Ходімо, мила.
Хочеш трохи заробити?
А я хочу, щоб вони відчепились, тому підіграй.
Мамо?
Максімо саме розповідав про джерела Акапулько
і їхній відновлювальний ефект.
Правда ж?
-Про… -Так.
О, так. Це цілющі джерела, створені племенем майя.
Майя?
Ого, вони можуть бути корисні для тебе, Бекко.
-Я теж так думаю. -Гей, сеньйор Пі?
Можна Бекка вкраде Максімо на цілий день? Дякую.
І вам знадобляться гроші.
-150 вистачить? -Дякую.
І трохи для тебе.
І, сонечко, може візьмете автівку напрокат?
У мене додаткова страховка, не бійся.
-Дякую. -Будьте обережні.
Розважайтесь. Люблю вас.
Було цікаво. І прибутково.
Твої батьки наче непогані.
Чому не хочеш бути з ними?
Та вони нормальні. Просто мене покинув хлопець,
і вони хочуть, щоб я дала волю емоціям.
Мені це знайомо.
Твоя мама теж змушує тебе говорити про свої почуття?
Що? Ні. Моя мама мексиканка.
Я плакав, коли здох мій папуга, а вона дала мені лопату.
Тоді як це тобі знайомо?
Є одна дівчина.
Вона мені подобається,
але вона поїхала на вихідні зі своїм хлопцем.
Тут так роблять тільки коли збираються одружитися.
Що ж, приємно мати з тобою справу.
Знаєш, я ж в Акапулько.
У тебе щойно звільнився день, і в нас є гроші.
І нам обом не хочеться думати про певних людей,
тож…
проведеш мені екскурсію?
Це може бути цікаво.
От і добре. Я швидко, лише переодягнуся.
Мені теж варто.
Не хочу, щоб на вулиці мені замовляли випивку.
Гарного вам дня, Максімо.
Але не забувай:
ти обслуга, а вони гості.
О, ну давай! Ні! Давай! От чорт!
Тільки не це.
Так, номер 310 непридатний.
Нікого туди не заселяйте кілька днів. Кінець зв’язку.
Що таке?
Душ зламався. Серйозні проблеми з сантехнікою.
Але телевізор працює?
Так, ловить усі чотири канали.
Це знак!
-Гекторе. -Гей, Маріо.
-Я Мемо. -Як скажеш.
Ти не бачив Максімо?
Він розважає гостя.
Як побачиш його, скажи, що я дивлюсь матч у номері 310.
Ти дивишся матч у номері 310?
-Ні. -Ні?
Ні. Я працюю над своєю англійською.
Я мав на увазі матрац.
Матрац у кімнаті 310. Треба перевірити, чи не завелись в ньому блощиці.
Авжеж. Я передам йому повідомлення.
-Дякую. -Так.
Зберіг таємницю.
Я й не уявляв, що сюди потраплю.
Це для заможних туристів.
Ну, сьогодні ти заможний турист. Як на мене, дуже схожий.
Куба?
Ні. Я з Мексики.
Кубинська сигара.
Наші гості люблять їх з напоями та краєвидом.
Ні, дякую. Два 12-річні «Лаґавуліни». Без льоду.
Чудовий вибір.
-Гарна вимова. Я вражений. -Дякую.
За чотири роки іспанської у містера Ґарсії
я вивчила кілька необхідних фраз.
-Дякую. -Леді. Прошу.
Сер. Прошу.
Дуже м’який смак.
Знаєш, що ще? Це місце старіше навіть за Лас-Колінас.
Он як?
Бачиш отам?
Там Ліз Тейлор вийшла заміж за Майка Тодда. Кантінфлас був свідком.
А отам Геді Ламар позувала для свого знаменитого портрета.
Тобі таке до душі, га?
Я дуже радий, що я тут.
Не зрозумій мене неправильно, це місце казкове.
Але я хочу більше знати про тебе.
Куди ходять місцеві?
-Тобі справді цікаво? -Так.
Я навчаюсь на журналіста. Хочу знати і бачити все.
Я якраз знаю таке місце.
«Ґуеріто».
Не хочеш купити дамі вироби ручної роботи?
-Ні, дякую. -Сумочку?
Але ось, візьміть.
-Дякую. -Нема за що.
Чому вона називає тебе «ґуеріто»? Це ж блондин?
Так кажуть, коли думають, що в тебе є гроші.
Тому мене раніше ніхто так не називав.
Так красиво. Це тільки вдень так?
Не зовсім. Сьогодні день Діви Марії Гваделупської.
Дуже священний.
Упевнений, що мама цілий ранок була в церкві.
І цей день святкують, хапаючи маленьких дівчат?
Та ні, вона в порядку.
-Її просто примушують до шлюбу. -Стривай, що?
До несправжнього.
Це вулична традиція.
Якщо в тебе закохані, тебе приводять до липового судді
-на липове весілля. -Зрозуміло.
Потім повертаєшся до звичного життя.
А в Нью-Йорку так роблять?
О, ні. У нас шлюби справжні.
Але іноді такі ж нетривалі.
Бекко Розенталь, чи ти липово вийдеш за мене?
Думала, ти ніколи липово не покличеш.
-Поїхали, Меміто. -Гра триває!
Максімо. Якраз вчасно.
Гей. Ого, це навіть цікавіше
за Фарру Фосетт, яка плавала гола в нашому басейні!
Як ти дізнався, що я тут?
Гектор сказав за п’ять баксів.
Добре, але давай тихо. Матиму через тебе проблеми.
-Іди! Бігом. -Та вже йду!
Моніко! А ти чого тут?
Прийшла на гру, за яку заплатила.
Продовжуймо.
Я запізнююсь на обід.
Так мило.
Гей, я схожий на блазня?
Узагалі-то так.
Шлюб – це зобов’язання на все життя.
Максімо, обіцяєш любити Бекку в хворобі і в здоров’ї?
Як сказати. А в якій хворобі? Вона заразна?
Перестань!
Сьогодні я відмовив дівчині,
яка хотіла заміж тільки заради відеогри.
Давай швидше, одружи вже нас.
Силою, даною мені містом Акапулько-де-Хуарес,
оголошую вас подружжям.
А тепер суд бере п’ятихвилинну перерву на сік.
Раз, два, три!
Ну все, годі.
«Барса», ану надери дупу «Атлетіко».
Та добре!
Гаразд!
Я й не знав, що ви така фанатка, Лупе.
А чого я розмовляла з отцем Рамоном?
Щоб помолитися за гравців?
Ні, він мій букмекер.
А тепер…
-Ні, ні. -Ну давай!
Гол!
«Атлетіко» забиває гол!
Ви ж не звільните мене, якщо я трохи з вас позловтішаюся?
О, ну тоді…
Ось вам, Лупе! Оближіться!
Як вам ваша «Барса»?
Хіба вона не мала бути незрівнянна?
Ну що? Що таке? Давайте, Лупе, що таке? Скажіть. Що?
Що тут діється?
Хто це придумав?
Це правда?
Так.
Посуньтесь. Тут найкраще місце.
Мемо, сідай тут.
Я думав, що ви розлютитесь.
Я закриваю на це очі,
бо очікую, що наступного тижня ви працюватимете вдвоє більше.
-Скільки ще хвилин? -Десь п’ять.
Стривай! Я не домолилася.
Ще двох святих треба пройти.
Мамо, ти цілий день у церкві.
Тепер треба відпочити.
Я відпочиваю з Ісусом.
Я прошу його захистити душу твого брата.
Я хвилююсь через те, що готель його змінює.
Не драматизуй.
Хіба може готель його змінити за такий короткий час?
Привіт, мамо, Саро.
Що таке, синку? Чому ти одягнений як ґрінґо?
Я позичив це у батька Бекки.
Це я. Я Бекка. Я приїхала з Нью -Йорка.
З Нью -Йорка? Міста гріхів.
Ні, то Лас-Вегас. Нью-Йорк – місто, яке ніколи не спить.
А чому там не сплять?
Тому що цілу ніч тільки грішать.
Не впевнена, що зрозуміла все, що ви сказали,
але ваш син чарівний.
Максімо – мій чоловік. Я правильно сказала?
О, так. Я точно сказала правильно.
Мамо, не бійся. Це все жартома.
Ти хоча б католичка?
Католичка? Ні, я з сім'ї атеїстів.
-Вони не вірять у Бога. -Я знаю, що це.
-Дивись. Оглядове колесо. -Боже мій. Ого.
Лаґос пасує Ґутьєрресу, а він – захисникові.
Залишилося дві хвилини додаткового часу.
Родріґес пасує Ернандесу. Ернандес знаходить коридор – і гол!
«Барселона» перемогла!
«Атлетіко Мадрид»? Більше схоже на «Ганебисько Мадрид»!
Оближися, малий!
Ти оближись!
І ти оближись!
Ну добре. Усі, назад до роботи.
-Який осел. -Ні.
Ну що ж.
Не ти.
Поділися прибутком з Мемо.
Яким ще прибутком?
Авжеж, дон Пабло.
Акапулько неймовірний.
Я навіть можу уявити, як колись тут житиму.
Так. Може, в отому палацику.
Як прикро.
Я вже його застовпив.
Але там гарний гостьовий дім, якщо захочеш завітати.
Не хочу, щоб цей день закінчився.
Він і не мусить.
Хочеш зайти до мене?
А твої батьки?
Думаю, вони будуть у себе.
У тебе окремий номер?
Зачекай. А що ви збиралися робити в її номері?
То ти ще не знаєш?
Та ні, знаєш.
Не знаєш?
Ти мене розігруєш? Ти знаєш.
Не знаєш.
Ми цілу ніч…
грали в доміно.
І зіграли ще раз уранці.
Двічі.
Я відчув, що нарешті знайшов своє місце.
Привіт. Мені вчора сподобалося грати в доміно.
Якщо чесно, до цього я грав у доміно всього разів два.
Я й не знав, що існує стільки варіацій.
Перевертаєш одне доміно, і це вже зовсім інша гра.
Так, я ж казала.
Так дивно, що ви цілу ніч грали в доміно
замість займатися сексом.
Чорт, Г’юґо! Я знав, що ти знаєш!
Так от…
У ту мить я відчув, що можливо все,
в тому числі майбутнє з Беккою.
Я не здогадувався, як я помилявся.
-Що це? -Ручка і папір.
Тут, у Мексиці, ми цим пишемо.
Але можеш написати ними мені свій номер і адресу.
Що? Що таке?
Нічого. Мені вчора було чудово.
Мені теж. Тому варто залишатися на зв’язку.
Може, якось завітаю у Велике яблуко.
Це мило. Але, якщо чесно,
ми ж просто розважались і намагалися забутись?
А, так, звісно.
-Ми про це говорили. -Так. Добре.
Я піду в душ.
І я подумала,
може, попросиш принести мені ще рушників.
Дякую.
Хуліє. Я думала, ти до завтра не повернешся.
-Ви з Чедом добре провели вихідні? -Не хочу про це говорити.
Уже чекаю.
Добре.
Бережи себе.
Було приємно бути одруженою один день.
Дякую.
М-р Розенталь.
О, дякую.
І дякую, що розважив учора Бекку.
-Це було мило. -Радий допомогти.
О, лиши їх собі. Вони тобі личать.
-Дякую. -Усе, поїхали.
-Так. -Літак через годину.
Гей! Ви забули кепку!
Як я й казав:
ти обслуга, а вони гості.
Це лінія, яка завжди нас розділяє.
Навіть якщо думаєш, що її немає.
Але, може, колись.
Максімо! Бери швабру і шланг.
Хтось наблював біля басейну.
На шезлонг, на подушки
і навіть на тріщини в плитці.
Якщо швабра не допоможе, доведеться вишкрібати зубною щіткою.
А ще воно смердить…
сильно,
дуже-дуже-дуже сильно.
Стривай.
Я думав, що це був справжній шлюб.
І ти сказав, що це змінило твою долю.
Натомість це був облом.
Ну, я теж так спочатку подумав.
Чувак, ти чого розкис?
Про що ти?
Дівчина витерла об мене ноги. Я розчавлений.
Жартуєш?
Максімо, подумай, що ти вчора зробив.
Тобі дали купу грошей,
ти катався на кабріолеті,
пив скотч у модному клубі
і переспав з дівчиною з Нью-Йорка.
Чувак, ти у виграші.
Ти мав козирніший день, ніж будь-хто з нас за все життя.
А знаєш, як минув мій учорашній день?
Моя футбольна команда програла важливу гру.
Спробуй знайти хороше в цьому.
Доброго ранку, Мемо!
-Привіт, Мемо! -Як ти, Мемо?
Добре виглядаєш, Мемо!
Ну добре, може, є таки щось хороше.
Я зрозумів це згодом,
але історія з Беккою
навчила мене, змінила моє життя.
То чому вона тебе навчила?
Що я…
можу мати більше.
У нас з Мемо залишилось трохи грошей,
тому після роботи ми себе побалували.
Посиділи вдвох.
Я міг би до такого звикнути.
Про це я й кажу.
Більше ніяких мрій, Мемо.
Відтепер будемо наші мрії втілювати.
О, я бачив Хімену,
і вона сказала, що Хулія з Чедом повернулися раніше.
-Он як? -Так.
Схоже, їхня поїздка пішла не за планом.
Цікаво, що там сталося.
Так.
Цікаво.
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова