Det de kallar kärlek
Har mitt hjärta bara känt med dig
Jag skulle inte kunna älska nån annan
Inte vara med nån annan än dig
Så, vem är det här nu igen?
Vem då? Den här killen? Igen?
Det här är en superstjärna.
-Han ser rätt töntig ut. -Du är rätt töntig.
Hugo, när den här killen kom till Las Colinas
var han den största stjärnan i Mexiko.
Jag kunde inte tro att jag, en fattig unge från Acapulcos gator,
skulle få träffa Rodolfo.
Ingen får träffa Rodolfo!
Va? Inte alls?
Jag menar allvar.
Ni ska alla följa strikta regler i närheten av vår väldigt specielle gäst.
Inga bh-signeringar.
Hörde du, Lupe?
Hans förlust.
Jag är den enda som kommer ha direktkontakt med Rodolfo.
Om jag inte säger nåt annat.
Han kommer till hotellet varje år för avslappning, lugn och avskildhet.
Och det är precis det han ska få.
Det är inte allt han kommer få om du förstår vad jag menar.
Tillbaka till arbetet.
Inte ens att jag inte skulle få träffa Rodolfo
kunde förstöra mitt goda humör för jag gjorde äntligen framsteg med Julia.
Visst är det coolt att Rodolfo kommer till hotellet?
Det är så spännande.
Jag menar, han är Colombias största stjärna.
När jag var yngre var jag så kär i honom.
Jag menar, inte nu…
Jo, jag är fortfarande kär i honom.
Min mamma älskar också Rodolfo.
Så fort hans namn nämns beter hon sig som en skolflicka.
Jag tror att hans musik påminner henne om när hon dejtade pappa.
Åh, vad gulligt.
Ni förstår, ända sen jag försvarade henne vid middagen,
verkade Julia tycka lite bättre om mig
och lite sämre om Chad.
-Hej, älskling. -Ya!
Titta på dem, de verkar inte passa bra ihop.
Hur kan de tro att de är kära?
De kanske inte är kära, men de är fortfarande ihop.
Precis som mina föräldrar.
Vad tror du att de säger till varandra just nu?
"Jag är så arg på dig att jag skulle kunna slå till dig."
"Inte skulle du väl våga slå ett så här stiligt ansikte?"
-Okej, Chad är inte så stilig. -"Det är jag visst, älskling."
"Och superblond. Och har jag nämnt hur rik jag är?"
Jag gillar inte den här leken.
Men det där gillar jag.
Det här är din chans, Máximo. Gå och berätta hur du känner.
Det skulle jag kunna göra.
Eller så kan jag visa henne vilken bra vän jag är
genom att lyssna när hon berättar om sina problem med Chad?
Och så småningom, med tiden,
inser hon att jag är den ende som verkligen förstår henne.
Ja, du har rätt.
Varför göra det lätt för sig?
Hej.
Är allt som det ska?
-Du verkar lite nere. -Jag vet, det är mycket just nu.
Jag var redan irriterad på Chad och nu ställde han in morgondagens planer.
Han ska följa med sin mamma när hon gör slingor,
men vi båda vet att han också gör slingor.
Tja, jag brukar tycka att det hjälper att prata igenom saker och ting.
Vill du träffas och prata på lunchen imorgon?
Bara du, jag, dina känslor,
och kanske en chokladglass.
Det vore trevligt. Glass låter jättegott.
Åh, okej. Då tar jag väl med mig en till dig också.
Sent hem igen från det där hemska hotellet.
Gud saknade dig under mässan.
Jag saknade dig också.
Eftersom du inte var där höll mamma hela tiden på
och pekade ut alla bra pojkar jag borde dejta.
Håll koll på den där Heliodoro Pérez.
Han kommer bli stilig när hans öron slutar växa.
Förlåt att jag uteblev, men det var mycket på hotellet.
Det kommer en VIP-gäst imorgon.
Aha. Och den gästen är viktigare än Gud?
Självklart inte.
Det är bara Rodolfo.
Rodolfo?
Nåväl, i så fall kommer Gud att förstå. Rodolfo.
-Mamma, rodnar du? -Nej.
Ja. Nej. Jag vet inte, nej. Jag tror jag fick en vallning.
Jag menar bara att han är en stilig man.
-Vem är stilig? -Ingen.
Du.
Wow.
Wow, vad varmt det blev härinne.
Jag ska hämta ett glas vatten.
Kan jag få…
Hur kunde du matcha mamma med Esteban?
-De ska ut på lunch. -Jag kan inte tänka mig ett sämre par.
Det kan jag.
Heliodoro Pérez och jag.
Då bestämde jag:
"Nu räcker det. Jag tänker inte titta på fler såpoperor."
Du behöver inte se så orolig ut.
Jag säger alltid så, men jag tittar ändå.
Hej, vad händer?
-Hej. -Jag är från tidningen Espectacular.
-Vilken tid kommer den speciella gästen? -Vi vet inte när Rodolfo kommer.
-Aha, så Rodolfo ska komma. -Nej, nej, vänta! Han ska inte…
-Vi säger inget. -Här kommer limon!
Rodolfo!
Det här är perfekt.
Alla mina systrar bad mig att ordna en signerad affisch åt dem.
Om jag får Rodolfos autograf innan han kommit in i byggnaden,
har jag tekniskt sett inte gjort nåt fel!
Rodolfo! Kan du signera de här affischerna? De är till mina…
Åh, snälla. Snälla. Inga autografer.
Du förstår, Don Pablo låg alltid steget före.
PERSONALINGÅNG
Limon var bara en avledning så Rodolfo kunde anlända i lugn och ro.
Gracias.
-Rodolfo. -Rodolfo.
Käre Don Pablo!
-Välkommen. -Tack.
Då Chad var borta under dagen,
såg jag fram emot att få lite ensamtid med Julia.
Men plötsligt hade jag ett större problem.
Ett rikare, snyggare, sexigare, mer berömt problem.
Ser du alla videokameror?
De ska till Robertos villa.
Han tycker om att spela in sig själv och hans…
…aktiviteter med damer.
Om du förstår vad jag menar.
Så du gillar mode, men har aldrig varit i Milano?
Jag har aldrig ens varit i Mexico City.
Vilken tragedi.
Du måste dit.
Du skulle passa in perfekt där.
-För du är jättesnygg. -Tack.
Din massage är redo.
Jag följer dig till spaet,
sen måste jag prata om schemat för europaturnén.
Den här killen tänker bara på jobb.
Vill du följa med oss?
-Jag? -Ja.
Jag vill gärna fortsätta prata med dig.
-Ja, ja. -Underbart.
Vilken blick. Du är ännu vackrare på nära håll.
Bara att träffa dig är en dröm, och jag…
Åh, nej.
Nej. Glasögonen får mig att se ut som en tant.
-Nej, det gör de inte. -Jo, det gör de.
Du ser ut som en vacker kvinna…
…som inte ser så bra.
Du skulle bli en perfekt fru åt Heliodoro Pérez.
Era barn skulle få hjärtan lika stora som hans öron.
Vänta.
Vänta, vänta.
Hej, Sara. Jag tog med en växt för jag hittade inga blommor.
Nora, du är ännu vackrare än jag nånsin kunde föreställa mig.
Jag menar inte att du inte är vacker annars
men när jag föreställer mig dig… Ska vi gå?
Ursäkta mig.
Mamma, får jag går på en konsert med Gabriela när du är ute?
Nej.
Gabriela är ett dåligt inflytande.
Jag såg henne på gården idag med cigaretter och en skateboard.
Fina flickor cyklar.
-Du stannar hemma medan jag är ute. -Men, mamma…
Stanna hemma, sa jag. Och Gabriela korsar inte vår tröskel.
-Uppfattat? -Oroa dig inte.
Det kommer hon inte göra.
Varför är du inte på konserten?
-Du borde ha gått utan mig. -Den var utsåld.
Men titta.
Jag tog med dina grejer.
Tack.
Och förlåt att mamma trodde att de var dina,
-men du räddade mig. -Ingen fara.
Nu kommer din mamma tro att jag är cool.
Hon ser ut att ha kul, va? Chad får passa sig.
Hur kan nån mäta sig med Rodolfos förföriska sätt?
Wow.
Missförstå mig inte, jag tar silvret.
Men han är mästaren.
Don Pablo, jag hatar att skvallra,
men vi skulle ju inte prata med Rodolfo.
Vad händer där inne? Hon är uppenbarligen irriterande.
Gästen får det gästen vill ha.
De där är väl inte till nån vid poolen?
Nej, de är till mig…
…och dig.
Kasta bort dem, tvätta händerna och följ mig.
Jag har en viktig uppgift åt dig.
Stå här vid entrén till Rodolfos villa.
Ingen går in eller ut utan min tillåtelse.
Lämna inte din post.
-Så mitt viktiga uppdrag är att stå här? -Ja. Jag blev tvungen att flytta vakterna.
Ett fan klättrade upp i ett träd för att nå Rodolfo
och ramlade in på hotellet.
-Åh, nej. Blev hen skadad? -Inte än.
Säkert att du inte vill ta av dig jackan?
Nej, nej. Jag känner mig lite frusen.
Vet du vad du ska beställa?
GRILLAT - BURRITOS
Nej, vet du, jag är inte så hungrig.
Vad tycker du om filmerna som visas just nu?
Jag har inte varit på bio på jättelänge.
Vad tycker du om sportlagen som är populära just nu?
Nu vill mamma att jag ska dejta Heliodoro Pèrez.
Kan du tänka dig?
Tja, han är i alla fall bra på att lyssna.
-Seriöst, vem vill dejta Heliodoro Pérez? -Eller nån kille för den delen.
Kan jag berätta en hemlighet?
Sanningen är, att jag köpte konsertbiljetter,
men tänkte att det vore coolare att hänga här med dig.
Tack vare Don Pablos extrauppgift,
på den enda dagen jag hade en chans med Julia,
satt jag fast så långt bort från henne som möjligt.
-Hej, sir. -Tvingar Don Pablo dig att stå här ute?
Om några galna fans dyker upp ska jag svettas på dem tills de sticker.
Tja, jag vet att Rodolfo uppskattar det. Han har speciella planer.
Och han vill inte bli störd.
Inte pratade han väl om Rodolfo och Julia?
Nej, det var omöjligt.
Hugo, jag erkänner.
Jag höll på att bli galen.
Mina tankar rusade omkring. Mitt hjärta bankade.
Allt jag kunde tänka på
var att kvinnan jag var galen i
skulle gå in i kulan tillhörande en förförisk superstjärna
som var känd för att oförsiktigt sprida sin säd världen över.
Äckligt.
Jag var tvungen att stoppa dem.
Men jag kunde inte bara storma in.
Memo, Rodolfo behöver fler rena handdukar! Skynda!
Det där är lakan och de är jätteskitiga!
Vem bryr sig?
Du kan inte ta de där.
Snälla, Lupe, de är till Rodolfo.
Ta de här.
Jag har sprejat min parfym på dem så Rodolfo känner min kvinnliga essens.
Och jag har stickat de här sockorna åt honom.
Och bakat kakor åt honom.
Och här, kolla om du kan smyga åt honom min brorsons demo.
Gå, pojk.
Städpersonalen!
-Åh, herregud. -Nej, nej, nej! Hallå!
Sluta! Sluta!
Jag behöver den där kameran!
Sluta.
Det där hände inte.
Tja, jag kanske har förväxlat det
med en actionfilm jag såg ungefär samtidigt.
Men det är så jag minns det.
Jag är skyldig dig mitt liv.
Okej, lägg av.
Okej. Kontentan är, att jag tappade bort honom.
Bara så där,
så var paparazzin borta.
Hela Rodolfos värld…
…var på väg att gå under,
på grund av min blinda svartsjuka.
-Hur gick det här till? -Allt är mitt fel.
Jag lämnade grinden i några minuter och då tog sig mannen in.
Jag är ledsen.
Jag förstår om du avskedar mig.
-Vänta. Hur lyckades du… -Rodolfo sa vad som hände,
så jag ringde några vänner.
Jag har många vänner. Slå dig ner.
Ignacio Porras från tidningen Espectacular.
Du råkar inte vara släkt med Lorena Porras?
-Det är min kusin. -Nämen?
Och bor din mor, Isabel, kvar på Allende Street?
Hur vet du var min mor bor?
Hör upp, Nacho, vi kan väl se om vi kan hjälpa varandra.
Du har bilder av en av våra gäster
och jag har en inspelning av när du bryter dig in och gör intrång
vilket kan ge dig tre år i fängelse.
Att bryta sig in och göra intrång ger inte tre år.
Jo, det gör det.
Speciellt när man är god vän med polischefen.
Tre år.
Vad sägs?
Kan vi hjälpa varandra?
Du gjorde ett klokt val.
Men låt mig varna dig, och jag ger bara en varning.
Nästa gång du utsätter en av våra gäster för en risk…
…kommer jag inte vara lika förlåtande.
Och det var så tuggummimaskinen gav mig…
…två tuggummin.
Ja, du har redan berättat det.
Det var spännande.
Jag kan tänka mig det.
Ursäkta, kan vi få notan, tack?
-Jag? -Ja.
Jag arbetar inte här.
Förlåt.
Jag trodde han var vår servitör.
Tänk inte på det, okej? Han är lite lik vår servitör.
Jag menar, han är längre,
nästan skallig, och…
Tja, vår servitör hade ingen mustasch för hon var kvinna.
-Men… -Vet du, Esteban, sanningen är…
Jag kan knappt se nåt.
-Va? -Jag ser dåligt.
-Jag borde tagit med mina glasögon. -Varför gjorde du inte det?
Jag vet inte…
Jag har inte vant mig vid dem än,
jag tycker de ser stora ut på mig, jag skäms, nej, nej…
Jag ville inte vara oattraktiv på min första dejt på…
Ja, men du vet… på väldigt länge.
Åh, Nora.
Jag har glasögon. Du har inget att skämmas för.
Du kan omöjligtvis vara oattraktiv.
Du är alltid så vacker.
Med eller utan glasögon.
Vill du höra nåt riktigt pinsamt?
När jag gjorde mig iordning för att gå spillde jag kaffe på mig.
Jag hade ont om tid och hade ingen annan ren skjorta,
så jag tänkte att om jag drog upp dragkedjan till hakan,
kanske du inte skulle märka nåt.
Jag är en sån idiot.
Förlåt mig.
Jag tänkte:
"Gud, killen svettas som bara den. Vad är det som händer?"
Ja, ja, ja. Du märkte.
Tja, ja, jag menar, jag må se dåligt, men jag är inte blind.
-Nå, nu när vi båda har erkänt. -Ja, jösses.
Vad fånigt.
Bra, du är kvar. Jag trodde du hade gått för dagen.
-Nej, jag väntar på Don Pablo. -Bäst du får den här innan han ser.
Det är till din mamma. Rodolfo gav det till mig.
-Det är signerat. -Det här är fantastiskt.
Vänta. Var det därför du gick till Rodolfos villa?
Ja. När jag såg dig vid poolen
kom jag ihåg att vi skulle ha hängt. Jag sa till Rodolfo att jag kände mig usel
och han erbjöd mig en signerad kassett som kompensation till dig.
-Vad är det som är så roligt? -Jag hastade in för att rädda dig.
Rädda mig från vad?
Jag såg dig gå in med honom och kände mig tvungen att göra nåt.
Jag är förvirrad. Varför trodde du att jag behövde räddas?
Jag hade hört rykten om Rodolfo.
-Jag trodde… -Du trodde att
han skulle utnyttja en stackars naiv ung flicka?
Är det verkligen så du ser mig?
Som en dam i nöd som inte kan fatta egna beslut?
Jag uppskattar din omtanke, Máximo, men jag kan ta hand om mig själv, så…
Ja, det är klart att du kan. Men jag vet att du och Chad grälade…
Min relation med Chad angår ingen annan än mig. Okej?
Ja, han driver mig till vansinne, men han är ärlig och rar.
Och han vet att jag har rätt att fatta mina egna beslut.
Hej. Jag kom tillbaka tidigt.
Jag ville träffa dig innan du gick hem. Hur har din dag varit?
Den var toppen tills den inte var det.
-Och nu? -Hur visste du att jag var hungrig?
Jag bara visste.
Så, vänta… är du fortfarande arg på mig? Uppfattat, fortfarande arg på mig.
Jag är också arg på mig.
Máximo, kom så ger vi Rodolfo de goda nyheterna.
Jag borde ha vetat att jag var trygg med dig, gamle vän.
Tvivla aldrig på Don Pablo. Han ligger alltid steget före.
Jag vet det nu.
Tack.
Förstår du nu varför diskretion är så viktigt här på hotellet?
Det gör jag.
Jag trodde Rodolfo var en kvinnokarl,
men sanningen är än mer skandalös.
Är den?
Här på Las Colinas dömer vi ingen.
Och ja, saker händer här som skulle chockera vissa människor.
Men å andra sidan,
har Rodolfo och David varit tillsammans i nästan tjugo år.
Och det här är den enda platsen förutom deras eget hem
där de kan vara tillsammans.
Så vadå?
Las Colinas är ont och resten av världen är god?
Kanske.
Eller så kanske det är mer komplicerat än så.
-Det var faktiskt rätt sorgligt. -Ja.
Jag förstod inte hur svårt det var att vara gay på den gamla goda tiden.
Knappast den gamla goda tiden. 80-talet.
Men visst. Inte jag heller.
Vi pratade inte ens om sånt när jag var i din ålder.
Titta på det här.
…utan din kärlek
Trots att världen inte visste,
sjöng Rodolfo verkligen för sin sanna kärlek i den videon,
på det enda sättet han kunde.
…nätter av kärlek
Jag vill känna dig igen
Jag trodde att kärlek var lätt och självklar.
Jag var tvungen att förstå den för att det skulle vara rätt.
Det var första gången jag insåg
att kärleken inte bryr sig ett skvatt om vad jag tycker.
Kärlek är inte hur det verkar för dem som ser på utifrån.
Utan det handlar om hur det känns för dem som är kära,
och det är det enda viktiga.
Självklart hade jag mycket kvar att lära mig om kärlek,
om moral,
om allt.
Men nu, till slut, hade mina ögon börjat öppnas.
Bara med dig
Undertexter: Victoria Emée