Hugo, ani neuvěříš,
jaký poklad teď z téhle bedny vytáhnu.
JANA EYROVÁ
NEWYORSKÁ UNIVERZITA
HLEDÁTE RÁJ?
Starej časopis?
Možná jsem to trochu přehnal.
Proč přede mnou schováváš ten dopis?
Ten není důležitý.
Je to jen dlouhý nákupní seznam.
Jak můžeš být ten nejbezohlednější korporátní magnát světa
a zároveň ten nejhorší lhář?
Hugo, jsem plný rozporů.
A taky nejsem.
Pojď.
No tak, řekni mi to. Je to dopis od Julie?
- Co se s ní stalo? - Opravdu to chceš vědět?
No, tak spolupracuj.
Zeptej se mě: „Jak se stanu úspěšným jako modelka v tomhle časopise,
kterou vidí a znají miliony lidí?“
Prosím.
Jak se stanu úspěšným
jako ty modelky, které vidí a znají miliony lidí?
Jsem zklamaný, že se na to ptáš, Hugo.
Úspěch není být spatřen miliony lidí.
Někdy to znamená nebýt vidět vůbec.
Člověk musí vědět, kdy má být nápadný
a kdy nenápadný.
Ani jsem nevěděl, že tu je.
A už zase není.
To jsem ho naučil já.
Umím to od těch nejlepších.
V Las Colinas nás čekal vzrušující týden.
Na focení přiletěl
tým z časopisu Beau Monde.
Bronté. Vítejte v Las Colinas. Jsme nadšení, že tady jste.
Článek v Beau Monde bude pro resort poctou.
Všichni říkají, že je Acapulco nový Gstaad.
Je to směšné.
Očividně je to naopak.
Chápu a je to vtipné.
To je tak cool.
Moje sestry Beau Monde žerou.
Myslíš, že hledají místní modelky?
Možná nás objeví a dají naše fotky do časopisu.
Memo, z tebe by byl skvělý model.
Přesně tak.
Budu si v prádelně nacvičovat pózy.
Krásné ramenní vycpávky.
Jste jako Amazonka.
Děkuji. Jsou vylisované na zakázku.
Ukážu vám lázně.
Masérky jsou ze Švédska.
Oleje z Maroka.
A majitelka je z krásného centra Burbanku, drahoušku.
Přímo tudy.
Neuvěřitelný. Naší halou kráčí Bronté deFils.
To teda jo.
Co je to Bronté deFils?
Šéfredaktor Beau Monde. Je to král módy.
Chtěla bych s ním mluvit o svém návrhářském snu.
Pojď se mnou zítra na banket jako můj doprovod. Bum. Přání splněno.
- Vážně? - Jo.
Můžu si vzít zítra volno z práce?
Máme nedostatek personálu.
Jestli vám chybí číšník, rád vypomůžu. Moje rodina potřebuje peníze.
Díky. Ale moje matka
je strašně přísná, co se týká číšníků na VIP akcích.
Takže ta důležitá práce, kterou právě děláte jako…
- Obsluha u bazénu. - Ano. Pokračujte.
Bronté o tom ví všechno.
A sakra.
Co mám dělat?
Pravidlo číslo jedna zní se vás nedotýkat.
Zachránils mi život.
Promiňte.
To že je matika?
Zdravím.
Ahoj Gabrielo.
Co přišla o práci, je mi v patách.
Jak mám kouřit a dívat se na filmy? A copak mě pustí
na party, když mi nevěří natolik, aby mě nechala samotnou?
Někdo by ji měl rozptýlit.
Přesně.
Kdyby měla přítele, dala by mi pokoj.
Ale koho?
- Dřez je opravený. - Estebane.
- Zapomněla jsem na vás. - Pardon. To dělám pořád.
Máma mi říkávala, že bych měl mít na krku zvonek.
Jednu dobu mi ho i dala.
Omluvte mě.
- Nashle. - Díky!
Proč tu ten chlapík z bytu č. 12 furt okouní?
Nevím. Pořád něco zdarma opravuje.
Ale soustřeď se.
Musíme mámě někoho najít.
Vím, že máš rád newyorskou pizzu.
Takže jsem k tvým narozeninám
objednal newyorskou pizzu přímo až z… Do toho. Hádej odkud.
- New Yorku? - New Yorku!
Je tu s masem, bez masa, málo zeleniny, extra zeleninová…
Máme tu, na co pomyslíš.
S květákovým okrajem?
Pamatuješ si, že už nesmím lepek?
Grilovaného lososa, prosím.
Věděl jsem, že musím něco udělat.
Abych dostal práci na banketu,
musel jsem se před Diane vytáhnout.
Cokoliv potřebujete, je vaše, Bronté.
Slyšel jsem, že máme málo personálu.
S radostí zaskočím a budu zítra pracovat na tom banketu.
Je to pro elitu módního průmyslu.
Potřebuju na to jen ty nejlepší. Zvládnete to, Héctore?
Samozřejmě, Diane.
- Každé ráno cvičím s vaší kazetou. - Dost už těch lichotek.
Se kterou? Hýždě ze zlata? Zlaté hýždě?
Vypumpuj pupek? Kopající končetiny?
- Jak tam máte ty fialové návleky. - Héctore! Pojď sem! Odnes to!
Vy myslíte
- Sedy lehy! - Lehy! Ano!
No tak! Máme tady toho moc!
Víte, že mě za to nominovali na tři Diamantové činky?
Když jsem se k Ricardu Montalbánovi dostal,
byl jeho obličej zalitý krví.
- Já to odnesu. Nalož to. - Určitě?
Tak jo.
- I ty talíře. - Fakt? Dobře.
To dáš.
Díky.
- Prosím. - Díky.
Říkám vám, Diane. Zvládnu to.
Já i moje hýždě jsme připravení. Sáhněte si na ně, prosím.
Tady máte nápoje, dámy. Prosím omluvte to čekání.
Máximo.
S tím tácem vám to jde dobře.
Mám hodně zkušeností. Dělal jsem číšníka v půlce restaurací na Escénice.
Opravdu?
Ne.
Ale s nošením sklenic na tácech jsem zkušenosti měl.
Skleničky na panáky! Autentické z Acapulca!
Zítra večer potřebuju výpomoc.
- Opravdu? - Ano.
Ale jestli uděláte chybu,
tak můžete na další práci na VIP akcích zapomenout.
Jako poděkování za moji záchranu
si můžete vybrat jednu věc ze ztrát a nálezů.
Prosím.
Cokoliv si přejete.
Ze spodní poličky.
Zachránil jsem vás a můžu si vybrat jen zespod?
Měl jste si to vyjednat, když jsem se dávila.
Rubikova kostka!
Když jsem byl malý, neměl jsem vlastní hračky.
Máximův medailon.
Tolik pro něj znamená.
Byl by šťastný, kdyby ho dostal zpět.
Ale co ta kostka?
Nebo medailon?
Honem. Nemám na to celý den.
Memo, udělej správnou věc.
Bílou sem.
Kdo by se mámě líbil?
Co tamten?
Ne. Už slyším, co by řekla.
Je moc hubený. Proč víc nejí?
Určitě má v břiše ďábla.
Tak jo.
A tenhle?
Je pěkně oblečený.
Náš Pán Ježíš Kristus nosil jen tuniku. Myslí si snad, že je lepší než Ježíš?
A co Esteban?
Esteban?
Super nápad.
Estebane, napadá vás někdo, kdo by chtěl chodit s mojí mámou?
Já bych s ní chodil rád.
Už dlouho ji chci pozvat na rande.
Nora je anděl.
No, kdyby andělé žili v téhle nebezpečné ulici.
Proč jste ji ještě nepozval?
Čekám na správný okamžik. Teď ještě truchlí.
Táta umřel před 12 lety.
Máš pravdu. Je to moc brzo.
- Ne! - Ne!
Pozvěte ji na rande.
Ale ne. Já nevím.
Je to moc důležité. A já…
Dobře. Až k vám zase půjdu něco opravit,
tak ji možná pozvu.
Omluvte mě.
Done Pablo.
Dobrá zpráva. Budu dělat číšníka na dnešní VIP večeři.
Máximo. To je strašná zpráva.
Netušíte, do čeho jste se namočil.
Nejste na to připravený.
Víte, kam patří vidlička na mořské plody?
Z jaké strany se nalívá víno?
Jak se skládá ubrousek do tvaru labutě?
Budete obsluhovat společenskou smetánku.
Co je nejdůležitější vědět?
- To s tou vidličkou na mořské plody? - Ne. Jak být neviditelný.
Obsluha, která dělá nejmenší dojem, udělá nejlepší dojem.
Víte, jak být neviditelný?
Ne. Ale zeptám se svého kamaráda Camila.
Camilo, naučíš mě být neviditelný?
Dobře.
Prý mě to máte naučit vy.
Nejdřív zapracujeme na servírování.
Pak se budeme věnovat vašim vtipům.
Tos přehnal, Camilo.
Voda,
sklenice na červené víno, na šampaňské.
Ostřejší záhyby. Ať se tím ubrouskem dá oholit.
Musíte předvídat jejich potřeby.
Vy čekáte na ně. Ne oni na vás.
Přiveďte k dokonalosti i ten nejmenší detail.
Jen tak budete opravdu neviditelný.
Ještě jednou.
Znovu!
Celou noc jsem trénoval.
Kde mám kleštičky na řasy?
Saro!
Další den už mi to začínalo jít.
Voda, červené víno, šampaňské.
Sakra.
Nikdy nebudu připravený.
Jste připravený. Se zavázanýma očima to nedokáže nikdo.
Jen mi to připadalo vtipné.
Máximo. Jen ti chci říct,
že na tebe kvůli té číšnické práci nežárlím.
Zasloužíš si ji.
Hodně štěstí dnes večer.
Obzvlášť až budeš připravovat Fiesta carajillo.
- Fiesta co? - Carajillo.
Fiesta carajillo.
O nic nejde. Je to jen obyčejný kávový koktejl.
Až na to, že ho pak zapálíš
a hořící ho vyliješ do metr vzdáleného malého šálku.
Chutná výborně. Ale je to strašně moc nebezpečný.
Právě jsem mu řekl, že je to naše specialita.
Takže mu ji budeš moct připravit.
Ve větru.
A ve tmě.
Hodně štěstí, papi.
Udělej před Diane jedinou chybu
a tvá kariéra tady bude v troskách.
Nazdar.
Hej, Máximo. Tomu neuvěříš.
Byl jsem v prádelně…
- Hej! - A pak…
Zmizte s tím!
Prodávám tu touhy,
ne šmouhy.
Memo, mám problém.
Dnes mám servírovat hořící kávu. Jak se to dělá?
Vím, že víš, že to nevím. Ale koukni na…
Jak dnešek přežiju?
Kdybych měl tátův escapulario pro štěstí.
Jsem hrozný kamarád.
Julie! Mám důležitou otázku.
Páni.
To jsi ušila?
Když už potkám šéfredaktora Beau Monde,
musím té příležitosti využít a obléct si vlastní model. Co myslíš?
Je to špatný nápad?
- Nebo ne. Raději si je neobleču. - Klid. Ty šaty jsou nádherný.
Cruelle deFils se budou líbit.
Gracias.
- Co ta otázka? - Umíš udělat Fiesta carajillo?
Za dvě hodiny ho mám servírovat a ani jsem ho neviděl.
V pohodě. Je to jen nápoj. Nebude to tak složitý.
Spletla jsem se.
Zkontroloval jsem to, Saro, a nikde nic neteče…
- Skvělý. - Tak já už půjdu.
To zní dobře. Díky.
- Tak ahoj. - Jo, čau.
Ale ne! Mami!
- Co to? - Co se děje? Ale ne!
Počkej! Estebane!
Počkej!
- Co se stalo? - Potřebuju tě.
Vážně?
Ten dřez.
Noro.
Norito, teď jsem ho zkontroloval. Oba víme, že chceš…
A sakra, dřez!
Co jsem si to myslel?
Zdá se, že…
Co se to stalo?
Bravo.
To je paráda.
Je to tak exotické, že by se jeden ztratil.
Na krásnou dvojstranu v časopise.
Ať je to první z mnoha.
Doufám, že návštěva Las Colinas
bude stále v módě.
V módě. Chápete?
Ano.
Odpovídá Acapulco vašemu očekávání?
Ano. Předčilo je.
Bál jsem se, že to bude přehnané, samý Ricky Ricardo, flitry a ča-ča.
Popisujete Kubu.
Ale Diane tu dělá úžasné věci.
No, nejsem na to sama.
Chad je náš generální ředitel.
A naši zaměstnanci jsou ti nejlepší v celém Mexiku.
To opravdu jsou.
Nevěděl jsem, že jste na večeři pozvali i personál.
Jak rovnostářské.
Co děláte?
- Jsem recepční. - Opravdu?
Chade, vy padouchu! Chodíte s výpomocí.
Říkám o ní, že je tváří resortu.
To říkáte všem, co balíte? Ty ostatní máte jistě jen na to jedno.
- Já jsem ale hrozný. Byl to jen vtip. - Dobře, no…
Kdo si dá ceviche z humra?
Omluvíte mě na chvíli?
Voní to pěkně.
Done Pablo.
Můžu si odskočit?
Je to nutné.
Připomeňte mi, ať vás naučím pořádně lhát.
Jděte. Ale rychle.
Dobrý?
Nazval mě „výpomocí“.
Copak nejsem nic víc?
- Na jeho řečech nesejde. - Jo, ale nejde jen o něj.
Mezi „námi“ a „jimi“ je hranice
a jsem blázen, když se ji snažím překročit.
Nenech se tím vykolejit, Julie.
Jsi ten nejchytřejší člověk, co znám. Četla jsi Pýchu a precedens.
„Předsudek“, Máximo.
Přesně tak. Je to jen předsudek.
A ty šaty sis sama navrhla.
Mně zabralo 20 minut jen si nasadit tuhle šerpu.
Máš ji naopak.
Možná chtějí, abychom byli neviditelní, ale ty si zasloužíš být spatřená.
Díky.
Vrátíme se tam?
Tak pojďme.
Ne, Memo, rozhodl jste se.
Prosím, vyměňte mi to. Byla to chyba.
Nebuďte tak patetický.
Dobře. Jen tentokrát.
Dejte mi ji.
Díky.
Ale ne.
Ani se mi nesnilo, že bych mohl takovou hru mít.
Memo, rozhodni se správně.
Zase jsem vyhrál.
Tak jo. Už je to opravený.
Nechápu, jak se to mohlo tak najednou rozbít.
Děkuju moc, Estebane. Nevím, co bychom bez vás dělaly.
No…
Dobře.
„Nejdražší Noro,
jsi úžasná žena.
Jsi okouzlující a opravdu bra…
…opravdu bra…“
Pardon. Rozmazala to voda.
„Opravdu bratrská“?
To nedává smysl.
„Opravdu báječná.“ Určitě.
„Jsi okouzlující a opravdu brat… opravdu báječná.
Chci tě někam pozvat už moc,
moc,
moc…
…moc dlouho.
Čekal jsem už dost dlouho, abych se tě zeptal.
Noro Ramosová,
šla bys se mnou na jídlo do restaurace
v určitý den a dobu?
S úctou Esteban.“
Tak jo.
Jídlo v restauraci nikomu neublíží.
Noro,
netušíš, jak dlouho sním o tom, že od tebe přesně tohle uslyším.
Jistě, na periferii znovuotevřou 54,
ale bez Stevieho a jeho kouzla je to zbytečný.
Ach bože.
Považovali ho
za kontroverzního v oblasti konfekce,
ale teď už je jen nemožný.
Za 25 let nevymyslel nic inovativního
a naráz je tu se svojí průlomovou kolekcí,
ale ta je celá jen z proužků. Jakože proužky!
Pane deFilsi. Newyorské trendy mě zajímají.
Ráda bych v módě pracovala.
Opravdu?
Tohle je můj vlastní návrh.
Velmi mexické.
Když vás otevřu, vysype se cukroví?
Víte co…
Musel jsem něco udělat. Měl jsem být neviditelný,
ale nedokázal jsem jen přihlížet, jak ji uráží.
To jsi fakt udělal?
Ne. Ale přemýšlel jsem o tom.
Ve skutečnosti jsem pronesl projev.
Pane deFilsi,
tato žena tvrdě pracovala, aby s vášní něco vytvořila.
Jen vám to chtěla ukázat, svému idolu.
A vy jste krutě zničil její naděje.
Chodíte si po resortu s nosem nahoru, jako byste byl nad námi,
ale nejste.
Jste strašný člověk s opravdu hnusnou kravatou.
To bylo fakt drsný.
Jo.
Ale jakmile jsem skončil,
něco jsem si uvědomil.
Ve své rozhořčenosti
jsem všechno řekl en español.
Jste strašný člověk s opravdu hnusnou kravatou.
Promiňte, ničemu jsem nerozuměl.
Říkal jsem…
Říkal, že je mu potěšením pracovat na této akci.
Všem zaměstnancům je ctí, že máme takové vybrané hosty,
kteří určitě rozhlásí zprávu o našem nádherném resortu.
Ano. To uděláme.
Máximo, promluvíme si.
A tak skončilo mé krátké období mezi elitními číšníky.
Spáchal jsem smrtelný hřích, byl jsem spatřen.
Máximo, řekla jsem vám, co máte očekávat.
Tohle pro vás zkrátka není.
A tak jsem zamířil zpět k bazénu.
Odcházel jsem pryč
a přemýšlel, proč nedokážu držet ústa.
Vtom jsem narazil na Dona Pabla,
jak sedí sám před svou soukromou vilou.
Done Pablo.
Promiňte, že jsem vás zklamal.
Ignoroval jste mou radu.
Máte štěstí, že vás nevyhodila.
Ale nezklamal jste mě.
Neviditelnost mě dostala až sem.
Váš osud je možná jiný.
Možná že vaším osudem je říkat svůj názor.
Sedáváte tu.
Můžu se zeptat,
čekáte na někoho?
Ano, čekám.
Na koho?
To není vaše věc.
Jistě.
Co bylo s těma lidma z časopisu?
Jejich fotografie měly úspěch.
Las Colinas to udělalo reklamu.
A já si myslím, že jim k tomu dopomohly…
NEJLEPŠÍ V ACAPULCU
…dvě nové modelky.
Cool.
Díky, Rolfe.
Jak to dělá?
Každopádně…
Je škoda, že ses nemohl pomstít tomu Brontéovi.
Vlastně…
Diane, musíte být tak hrdá,
že jste se z podružné herečky vytáhla na proslulou hoteliérku. Bravo.
„Jak to dokázala?“ bude nahrazeno
další vaší záhadou: „Kdo je Chadův otec?“
Zatraceně!
Ach bože!
Pomoc!
Pomozte mi!
Slyšeli jste?
Jsem proslulá hoteliérka.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa