MALIBU, KALIFORNIJA
DABARTIS
Pone.
Taip, Rolfai.
Atvyko jūsų sūnėnas.
Įdėk į dėžę, gerai?
Dėde Maksimai!
Hjugai! Sveikas sugrįžęs į Malibu.
Su gimtadieniu.
Šito susitikimo laukiau kelias savaites.
Taigi, kokią staigmeną sugalvojai man šiais metais?
Skrisime tavo privačiu lėktuvu į kokią kietą vietelę?
Galėsiu Šanchajuje nusipirkti kedus?
Na, mūsų iš tikrųjų laukia šiokia tokia kelionė.
Dabar, kai tau jau 14-a, ir netrukus tapsi vyru,
nusprendžiau tau papasakoti savo gyvenimo istoriją.
Turi šimtus milijonų dolerių
ir nusprendei padovanot man istoriją?
Patikėk, Hjugai…
tai, ką aš tau papasakosiu,
yra vertingiau už bet kokius pinigus.
Jau girdėjau tą istoriją apie tai, kaip tu greitai praturtėjai.
Užaugai skurdžiose Meksikos gatvėse,
bla bla bla, o dabar valdai maždaug 50 kompanijų.
Tu teisus. Taip, turiu daug namų,
daugybę mašinų ir baltaodį liokajų.
Jis - grynakraujis baltaodis. Priverčiau jį pasidaryti DNR tyrimą.
Bet turi žinoti, kaip aš visko pasiekiau.
Tu nieko nežinai apie mūsų šeimos istoriją.
Tu ispaniškai kalbi taip,
kaip amerikietis moksleivis per vasaros atostogas Kankūne.
Mano ispanų aš gerai moku.
Liaukis. Nereikia.
Ausis skauda tai girdėti.
Ši istorija - apie mane ir…
Ir apie vietą, kuri viską pakeitė.
Ir kuo ji geresnė už Šanchajų?
Neteisingas požiūris.
Gal tai tau padės.
Dėde Maksimai, kokia buvo istorijos pradžia?
Geras klausimas, Hjugai.
Ji prasidėjo… Akapulke.
Mano vaikystėje
Akapulką rinkdavosi tik labai turtingi ir labai garsūs žmonės.
Elvis Preslis, Liz Teilor, Keris Grantas…
Pirmą kartą apie juos girdžiu.
Patylėk. Pasakoju toliau.
Juos visus traukė Las Kolinasas.
Prašmatniausias poilsio centras.
Turistams Las Kolinasas ir Akapulkas buvo stebuklinga atostogų vieta.
Tik ne vietiniams.
Būdamas aštuonerių,
dirbau įvairiausius darbus, kad padėčiau šeimai.
Bet vienintelis realus kelias į sotesnį gyvenimą
buvo gauti darbą Las Kolinase.
Kaip tai pavyko donui Pablui.
Donas Pablas Bonilja buvo gatvės vaikas,
kuris prasimušė sau kelią į Las Kolinasą.
Man jis buvo legenda.
Kaip dabar prisimenu tą dieną, kai jis atvažiavo į savo senąjį rajoną.
Done Pablai! Užaugęs būsiu toks, kaip jūs!
Svajok atsargiai, vaike.
Gaudyk… čia tau.
LAS KOLINASAS
Pasitrauk nuo jo, sūnau.
Juk sakiau, kad jis susidėjo su šėtonu!
Tą vakarą užlipau ant mūsų namo stogo
ir pasakiau sesei, kad vieną gražią dieną aš tikrai dirbsiu Las Kolinase,
ir tai pakeis mūsų gyvenimą.
Tuo aš nė kiek neabejojau.
Na, štai, tėti. Mano pirmoji diena tikrame darbe.
Gal duosi man kokį patarimą?
Gerai, tada kitą kartą.
Bet saugok mane šiandien, gerai?
Nenorėčiau susimauti.
Ne dėl savęs, o dėl mūsų šeimos.
Tavo abuelita dirbo
namų tvarkytoja trijuose namuose, kad mus išmaitintų.
Be to, ėmė silpti jos regėjimas,
ir nebuvo aišku, kiek dar ilgai ji galės dirbti.
Nors tavo tėčio nėra šalia, bet mes abu tavim labai didžiuojamės.
Tu patiksi visiems autobusų parko darbuotojams.
Maksimai.
Myliu tave, broliuk!
Paruošiu tau vakarienę, kai grįši iš darbo.
Pala. Netikiu. Taip sakė mano mama?
Nė už ką nepatikėsiu.
Gerai jau, tu teisus.
O buvo taip…
Maksimai.
Sėkmės darbe.
Džiaukis tapęs dar vienu sraigteliu kapitalizmo mašinoje!
Maksimai!
Nė už ką neatspėsi!
Akimirka, kurios mes laukėm visą gyvenimą!
Praradai nekaltybę?
Tai bent naujiena!
Su kuo? Su trečios eilės pussesere?
Tik nesakyk, kad su antros eilės. Tai jau būtų tikrai nenormalu.
Ne. Nepraradau aš tos nekaltybės. Turiu geresnę naujieną!
Na, gal panašaus gerumo.
Mano kaimynas Titas turi draugą Chorchę,
kuris turi brolį Migelį,
tai va, tas Migelis sakė, kad jo draugas Fransiskas jam pasakė,
kad Las Kolinasas
ieško naujų darbuotojų!
Ir šįryt mes einam į pokalbį dėl darbo!
Tai bent, nieko sau!
Bet aš negaliu.
Šiandien - mano pirmoji darbo diena autobusų parke.
Bet juk visą gyvenimą apie tai svajojom!
Įsivaizduok savo mamą
sveikomis akimis.
Įsivaizduok ją dideliame name ant vandenyno kranto
ne tvarkytoja, o savininke, nes tu tą namą jai nupirkai!
LAS KOLINASAS
Tarnybinis įėjimas - iš kitos pusės.
Eikit ten, nagi!
Nekenčiu tos pokalbių dienos.
Nežinau, ką čia rašyti.
Kaip suprasti, kad dirbai
„naktinių pramogų kompanijos reklamos direktorium“?
Taip ir suprask!
Kaip kitaip pavadintum populiarių striptizo klubų skrajučių nešiotoją?
Bet tai - melas, Memai.
Ne, tik pagražinimas.
Juk reikia save kažkaip pateikti.
Maksimas Galjardas?
Panelė Garsija jūsų laukia. Paskutinės durys kairėje.
Eidamas pro kitus kandidatus,
vis svarsčiau, kuo galėčiau išsiskirti iš kitų.
Ir tada ant durų pamačiau jo pavardę.
Pagalvojau, kad neturiu ko prarasti.
Atsiprašau, done Pablai?
Čia kalbame angliškai.
Aš vardu Maksimas.
Atėjau į pokalbį dėl darbo poilsio centre.
Pokalbiai vyksta ten.
Žinau.
Užaugau Arenalo gatvėje - toje pačioje, kaip ir jūs.
Ir dabar ten gyvenu.
- Esu čia todėl… - Prašyčiau.
Išeidamas uždaryk duris.
Kažkada seniai jūs man ją davėt,
ir nuo tada visad ją nešiojuos savo kišenėje,
tikėdamasis, kad vieną gražią dieną ir vėl jus sutiksiu.
Dabar sutikau
ir jau išeinu.
Kuo, sakei, esi vardu?
Maksimas Galjardas Ramosas, pone.
Parodyk savo anketą.
Mes turim daugiau nei šimtą kandidatų.
Visi jie kalba angliškai ir turi daugiau patirties už tave.
Kodėl turėčiau rinktis tave?
Todėl, kad jie visi atėjo čia dėl darbo.
O aš atėjau todėl, kad myliu šią vietą taip, kaip jūs.
Jūs dirbate Las Kolinase nuo tada,
kai jis pradėjo veikti - 1949 m. kovo 12 d.
Jūs atlaikėte keturis savininkus,
tris uraganus, dvi renovacijas,
ropinių gumbapupių išėmimą iš apyvartos 1972 m.
ir vieną siaubingą patalynės blakių užkratą.
Sklinda kalbos, kad esat praleidęs tik vieną darbo dieną.
Negi taip sunku buvo
surengti senelio laidotuves šeštadienį?
Nuo aštuonerių metų svajoju apie darbą Las Kolinase.
Ir štai aš čia.
Man tereikia vieno - galimybės.
Suteikit man galimybę, ir, pažadu,
jums niekada neteks to gailėtis.
Sveiki, aš grįžau.
Labas, mamyt.
„Mamyt“?
Plauni indus?
Maksimai Galjardai Ramosai, ką tu iškrėtei?
Maksimai, prisipažink mamai, ką iškrėtei.
Nenuėjau į darbą, nes gavau geresnį darbą…
Las Kolinaso poilsio centre.
Juk liepiau tau nesiartinti prie tos geidulių ir nuodėmių kloakos!
Kuri išnaudoja darbuotojus ir romantizuoja mūsų kultūrą.
Ir yra geidulių ir nuodėmių kloaka.
Ką pasakytų tavo tėtis?
Galbūt apsidžiaugtų.
Tėtis visą gyvenimą sunkiai dirbo autobuso vairuotoju, ir ką?
Užmigo prie vairo ir žuvo!
Dirbdamas ten daugiau uždirbsiu.
Pagaliau galėsi pasitikrinti akis, mama.
Su mano akim viskas gerai.
Ana savaitę mačiau, kaip meldeisi žaislinei imtynininko figūrėlei.
Gal norėjau, kad jis laimėtų…
Mama…
tu išauklėjai mane padoriu žmogum.
Pažadu, toks ir būsiu.
Pažadėk man, kad ta vieta tavęs nepakeis.
Ir kad nešiosi savo tėvo pakabutį, kuris tave apsaugos.
Kaip nuobodu! Tikėjaus, kad bus įdomiau.
LAS KOLINASAS
Negaliu patikėt, kad čia sėdžiu.
Negaliu patikėt, kad apskritai sėdžiu.
Mes šeimoje turim tik vieną kėdę.
Sveikučiai, mielieji.
Sveiki atvykę į garsųjį
ir skandalingąjį Las Kolinaso poilsio centrą.
Čia aš, Dajana Deivis.
Tikriausiai pažįstate mane iš…
Myliu tave.
Mano žymiųjų vaidmenų TV šou,
mano nepamirštamų vaizdo treniruočių…
Ir sukam, ir sukam, ir sukam…
Mano sveikųjų kokteilių linijos.
Iškart jaučiuos lieknesnė.
NUO KŪNO RENGYBOS KARALIENĖS Į VIEŠBUČIŲ KARALYSTĘ
Ir iš mano populiariosios autobiografijos.
Nusipirkau šį rojaus kampelį,
norėdama jį paversti visiška tobulybe.
Jei dabar manęs klausotės,
vadinasi, mano darbuotojai pamatė jumyse potencialą. Sveikinu.
Galite paploti.
Čia atvyksta pramogauti turtingiausi
ir žaviausi privačių lėktuvų savininkai.
Sumautas lazerinis diskas.
Sveiki, bičiuliai. Aš - Čadas.
Mano, generalinio direktoriaus,
pareiga - rūpintis ir saugoti Las Kolinaso reputaciją.
Apie ką aš kalbu?
Tuojau parodysiu.
Vámonos. Judinkitės.
Svarbiausias dalykas, kuriuo didžiuojamės, yra diskretiškumas.
Žmonės čia atvyksta pailsėti nuo savo gyvenimo,
o ne tam, kad jis būtų aptarinėjamas geltonosios spaudos puslapiuose.
Žinoma, galiu pasakyti, iš kur čia atsirado kraujo dėmė,
dėl kurios ne vienas būtų atsidūręs
la prisión, bet nesakysiu.
Kodėl? Diskretiškumas.
Gerai. Einam toliau.
Čia - vestibiulis.
Toks verčiantis iš koto. Suprantat, ką noriu pasakyti?
Mūsų vyriausiasis padavėjas Betas.
Šis vyrukas gali paporinti tūkstančius istorijų apie garsenybes,
tik ne visos jos yra tikros.
Mano draugas Marlonas Brando irgi taip sako.
Ar mes nesapnuojam?
Jei tai - sapnas, aš nenoriu pabusti.
Hombre, judinkis.
Čia - pagrindinė susibūrimo vieta.
Būtent čia vyksta veiksmas.
Maksimai Galjardai, tu dirbsi čia.
Memas Rejesas?
Aš. Ir aš dirbsiu prie baseino?
Tavo anketoje nurodyta, kad dirbai
„tarptautinės drabužių organizacijos administracijos direktorium“.
Taip, pone.
Kas? Mama liepdavo sulankstyt kaimynų iš Gvatemalos skalbinius.
Ne. Prie svečių ispaniškai nekalbam, hermano.
Manau, tik tokios kvalifikacijos žmogus
susidoros su šia visų labai trokštama užduotim.
Matai? Pagražinau ir gavau gerą darbą.
Pirma - patalynė, paskui rankšluosčiai.
Pirmyn!
Jei kils klausimų, kreipkis į Hektorą.
Jis - mūsų geriausias eksportas iš Argentinijos.
- Pašefuok naujoką, gerai? - Be problemų, bose.
Aš - Hektoras, bet žmonės mane vadina Hektoru Visagaliu.
Šiaip tai esu iš Ispanijos, bet gringos
mūsų neskiria.
Mes čia rūpinamės viskuo ir visais.
Ji jums daugiau netrukdys, ponia.
Mano didvyris.
Svarbiausias dalykas - nuspėti visų poreikius.
Jei šito išmoksi, pokšt, ir tapsi nepakeičiamu.
Tik ne per mano pamainą.
Dirbu su Dievo pagalba.
Išmokyk mane visko, mokytojau.
Patikėk, amigo, mielai ir geranoriškai
visko tave išmokyčiau, bet nenoriu to daryti.
Hektorai, gali padėti iškelti?
Bėgu.
Sėkmės, papi.
- Labas, Eime. - Hektorai, padėk.
- Tie vaikai baigia mane nukankint. - Tikrai? Tuojau, pone.
Apsidariau aplink -
mamos kalbos apie nuodėmes buvo iš piršto laužtos.
Man jie atrodė normalūs turistai,
besidžiaugiantys savo atostogom.
MOTERŲ
Tiek to. Gal ir ne visai normalūs.
Nieko sau.
O tada ir vėl ją pamačiau.
Šįkart ir ji mane pastebėjo, Hjugai.
Žinai, ką tai reiškia?
Tai reiškia, kad mes vienas kitą pastebėjom.
Nusprendžiau ją pakalbinti.
Labas. Aš - Maksimas. Esu naujokas.
Labas, malonu susipažinti. Chulija.
Ką tik šuneliui atnešiau išpjovos kepsnį.
Ar čia taip įprasta?
Įprasta, patikėk.
Kur tu dirbi?
Dabar - prie baseino.
Bet nespėsi nė mirktelt, ir tapsiu direktorium.
O vieną gražią dieną ši vietelė taps mano.
Mane žavi tavo pasitikėjimas.
Ir angliškai neblogai kalbi.
Ačiū. Turėjau geriausius anglų kalbos mokytojus -
Luką Skaivokerį, Indianą Džounsą, Denį Zuką…
Ir aš turėjau labai geras mokytojas -
Džeinę Ostin, Emilę Brontę, Virdžiniją Vulf…
Nepyk, bet jos tikriausiai
vaidino neįdomiuose filmuose.
Jos - rašytojos.
Vienos geriausių, beje.
Bet filmas „Briliantinas“ ir man labai patinka.
Tada man atrodė, kad Chulija - man skirta.
Jos akys man viską pasakė.
- Nori mane pabučiuot, ar ne? - Taip.
Palauk. Sustok.
Taip paprastai ėmei ir pabučiavai?
Gerai jau, ne. Tiesiog norėjau išlaikyti tavo dėmesį.
Antraip jau po kelių minučių imtum nuobodžiauti
ir siuntinėti draugams visokius persikiukus ir baklažaniukus.
Bet aš tikrai pajutau ryšį.
Na, kadangi ši vieta dar ne tavo, ir tu negali leisti man dykinėti,
turiu grįžti prie darbo.
Mažytis patarimas, sūnau.
Taip. Man svarbus bet koks patarimas iš jūsų lūpų.
Jei nori čia dirbti,
nerėžk sparno aplink boso merginą.
Kaip tai suprasti? Kas Chulijos vaikinas?
Jei tau nuo to bus lengviau, tu vis viena neturi jokių šansų.
Liaukis.
Nežinau, Memai.
Maniau, kad čia bus geriau.
Tu rimtai?
Kas gali būti geriau?
Na, gerai, nekalbant apie tai.
Bet tai - galimybė, kuri pasitaiko tik kartą gyvenime.
Naudokis ja!
Matai šį įspūdingą auskarą?
Lupė man leido išsirinkti ką nors iš svečių paliktų daiktų,
nes pavaišinau ją savo mamos keptu keksiuku.
Ko tik ten nėra.
Deimantai, kubietiški cigarai, žiedai, iguana…
Ir tu išsirinkai tą auskarą?
Būtent!
Man jis iškart krito į akį.
Čia pildosi svajonės.
Jei tau atrodo, kad kažko nepasieki,
labiau pasistenk.
Puikus patarimas.
Negražus auskaras. Bet patarimas - puikus.
Gyvenime niekas neturi būti taip sunku.
Labai apmaudu.
Paprastai juos atneša atidarytus.
Būk atsargi. Dar susižeisi.
- Aš tik noriu cigaro. - Gal galiu padėti, p. Deivis?
Nežinau.
Gal kartais turi atidarytuvą?
Mums atnešė kibirėlį su buteliais, o atidarytuvą pamiršo.
Jis mums parodys fokusą?
Gal pavers gėrimą kokteiliu „Margarita“.
Bravo.
Tai - senas triukas.
Bet jis pavyksta tik Meksikoje.
Nes čia doleris yra stipresnis.
Labai juokinga.
- Šmaikštuolis. - Šmaikštuolis.
Tu - naujokas?
Šiandien - pirmoji mano darbo diena.
Na, puiki pradžia.
Bičiuliai, mūsų naujasis Hektoras Visagalis.
Pristatau jums…
Atsiprašau, kuo tu vardu?
Maksimas… Tiesiog Maksimas.
Maksimą Tiesiog Maksimą.
Nekoks vardas. Sugalvok ką nors geresnio.
Čia mano draugai Benetai.
Jie ką tik atvyko iš Skenektadžio.
Būk malonus, palydėk juos į pavėsinę.
- Ir tinkamai jais pasirūpink. - Ačiū, Dajana.
Nėra už ką.
Kaip pasakysit, p. Deivis.
Tu jau nudegei.
- Kaip visada. - Matau.
Prašau čia.
Nuostabi vietelė.
Kaip miela.
Eikš, sėskis.
Kuo dar galėčiau jums padėti?
Norėtume žolės.
Jokių problemų.
Pageidautumėt iš golfo aikštyno, iš pievelės ar…
Juokinga.
Ne. Ji kalba apie rimtą žolytę. Hašišą.
Akapulko auksą.Comprende?
Dabar supratau. Prašot manęs narkotikų?
Taip.
Būsim penkias dienas be vaikų
ir norim kaip reikiant apsinešti.
Tai padėsi mums, Maksimai,
ar mums kreiptis į Hektorą?
Ko nors reikia, p. Benetai?
Reikia, Maksimai?
Ne.
Kada jums reikia šių gydomųjų priemonių?
Saulėlydžiai Akapulke - pritrenkiantys.
Norim jį pamatyt apsinešę.
Verčiau paskubėk. Nes jei pražiopsosim saulėlydį,
bus no bueno, amigo.
Gerai, tuojau grįšiu.
Staiga atsidūriau nepavydėtinoje padėtyje, Hjugai.
Jei neįvykdysiu savininkės draugų prašymo, galiu lėkt iš darbo.
Jei mane pričiups su narkotikais, irgi galiu lėkt iš darbo.
Viską reikėjo padaryti labai apgalvotai.
Sveikas, Betai. Aš - Maksimas. Naujokas.
Svečiai manęs šio to paprašė.
Tau reikia meniu.
Ne, abejoju, ar tai yra meniu.
Tai yra augalas, tik negaliu pasakyti, koks.
Suprantu.
- Chavjerai! Ateik čia. - Ko tau, Betai?
Klausyk, Maksimui reikia augalo,
bet jis nežino jo pavadinimo.
Tas augalas - kambarinis ar laukinis?
Aš ne…
Tai - labiau žolelės. Jos atpalaiduoja…
Aišku.
Chuanita! Ateik čia!
Chuanita gamina įvairią šaltą arbatą.
- Kokio skonio tau reikia? - Ne, tai ne arbata.
Dažniausiai. Ir dar…
- ne visai teisėta. - Labai sudėtinga.
Teks pakrapštyti ropę.
Pasiaiškinkim dar kartą -
tai yra augalas, bet mes nežinom koks.
Žolelės, bet ne arbata.
- Bazilikas! - Peletrūnas.
- Kalendra! - Vis tik bazilikas.
- Atsiprašau, suktas klausimas. - Kalendra!
Jūs visi - teisūs!
Kaip man patinka erzint naujokus.
Memai! Turiu bėdą.
Man reikia gaut žolės Dajanos draugams, antraip ji mane atleis.
O aš nežinau, kur jos gaut.
Ką man daryti?
Gal Lupė ką nors turi tarp paliktų daiktų.
Palauksiu čia.
Labas, Lupe.
Aš - Maksimas, geriausias Memo draugas.
Gal kartais tarp paliktų daiktų turi marihuanos?
Na, taip. Turiu šiek tiek.
Ką man už ją duosi?
Šįryt Chorchė iš buhalterijos
atidavė savo dantį už roleksą.
Kam tau reikalingas jo dantis?
Man nusispjaut į tą jo dantį.
Tiesiog norėjau sužinot, ar jam labai reikėjo to laikrodžio.
Na, aš neturiu nieko vertingo, ką galėčiau pasiūlyti.
Kelios monetos, maisto talonai,
mano tėčio pakabukas…
Parodyk.
Tas pakabukas tau labai brangus, vaike?
Labai. Brangesnis nei gali įsivaizduoti.
Duokš jį man.
Ne. Pakabuką?
Kam tau jo reikia? Gal geriau imk dantį. Šitas man kaip ir nereikalingas.
Pasiūlymas nustoja galioti po trijų…
Prašau, Lupe, atiduosiu bet ką, tik ne pakabuką.
Dviejų…
Maldauju. Pasigailėk manęs.
Vienos…
Prašau. Iki saulėlydžio tikrai spėsit.
Šaunuolis, Maksimai.
Neblogai čia pavarei.
Tikiuosi, jums patiks.
Negalėjau patikėt tuo, ką padariau.
Visi mamos būgštavimai išsipildė pačią pirmą dieną.
Jaučiausi siaubingai.
Maksimai.
Na?
Kaip praėjo pirmoji diena?
Nelabai kaip.
Padariau…
vieną negerą darbą.
Tu? Taip ir patikėsiu.
Koks tas „blogas darbas“?
Išmainiau tėčio pakabuką į narkotikus svečiams.
Eik tu sau!
O mama sako, kad aš - problematiškas vaikas.
Jaučiuosi siaubingai, bet neturėjau kito pasirinkimo.
Tiksliau, pasirinkimą turėjau, bet nenorėjau netekti darbo.
Sara, kaip manai, aš esu blogas žmogus?
Nea.
Užknisantis? Taip. Bet blogas? Nė per nago juodymą.
Žinau, kad viską darai tik dėl to,
kad geriau gyventume.
Ir kad nusipirktume automobilį be stogo.
Taip, ir dėl to.
Ačiū.
- Kokie ten buvo narkotikai? - Pokalbis baigtas.
Maksimai.
Viskas gerai?
Taip. Aš tik…
Nežinau, ar man čia patinka.
Visąlaik galvojau,
kaip būtų, jei dirbčiau tokioje vietoje.
Bet…
Ne šito tikėjaus.
Suprantu.
Kaip jums pavyko?
Na, juk per šitiek metų
tikriausiai visko prisižiūrėjot.
Didžiuojuos savo darbu šiame poilsio centre.
Esu patenkintas. Jaučiuosi reikalingas.
Uždirbau pakankamai, kad užtikrinčiau gerą gyvenimą žmonai ir sūnui.
Tačiau atsidavimas šiam darbui…
pareikalavo nemažai pasiaukojimo.
Vis dėlto džiaugiuosi kiekviena čia praleista diena.
Regis, jums teko daug ką paaukoti Las Kolinasui.
Kiekviena svajonė turi savo kainą.
Aš nebijojau rizikuoti.
O tu?
Labai ačiū už šią neįkainojamą galimybę, p. Deivis.
Jūs išpildėte mano svajonę.
- Tiesiog abejoju… - Štai ir jis!
Maksimas Tiesiog Maksimas.
Man tas vardas pradeda patikti.
Labas rytas, ponai Benetai.
Jei neprieštarausit, norėčiau pasikalbėt su p. Deivis.
Dajana, tas vaikis - stebuklas.
Tikras auksas.
Toks darbštus, toks pareigingas…
- Mažutė padėka nuo mūsų. - Ačiū.
200 dol.?
Tu juos uždirbai, bičiuli.
Tikrai taip.
Maksimai.
Norėjai man kažką pasakyti?
Tai buvo lemiama mano gyvenimo akimirka, Hjugai.
Pinigai ar principai?
Grįžti į autobusų parką ar nerti į nežinomybę?
Mamos pritarimas
ar finansinė šeimos ateitis?
Staigmena!
- Kas vyksta? - Kas čia?
Man jų nereikia.
Pabandyk, gerai? Dėl manęs.
Ką pasakysi?
Pasakysiu… Kad aš vėl matau.
Maksimai, tu tikras gražuolis!
Sara!
Kodėl taip keistai apsirengus?
Geras, Maksimai. Mama vėl mato.
Maksimai, tie akiniai turbūt labai brangūs. Iš kur tu juos gavai?
Juk sakiau tau, kad tame darbe gerai uždirbsiu.
Tie akiniai - tik laikina priemonė.
Tau būtinai reikia nueit pas akių gydytoją.
Maksimai, dabar, kai galiu žiūrėti tau tiesiai į akis,
pasakyk man teisybę.
Ar tuos pinigus uždirbai…
padaręs kažką, kas man nepatiktų?
Mama, juk žinai, aš tau nemeluoju.
Nieko panašaus.
Taip ir prasidėjo mano kelionė.
Pala. Čia jau viskas?
Noriu sužinot daugiau.
Pavyzdžiui, kuo viskas baigėsi su Chulija?
Ar abuelita pasigydė akis?
Ir kaip tau sekėsi darbe, nes, akivaizdu, tu įtikai Dajanai.
Na, kaip matau, su gimtadienio dovana pataikiau.
Eikš su manim.
Kas čia?
NIUJORKO UNIVERSITETAS „DŽEINĖ EIR“
Atsakymai į tavo klausimus.
Imk.
Eina sau, labai stora knyga.
Aš jai pasakiau tą patį.
Hjugai, mano berniuk.
Gyvenimas dažnai pakrypsta netikėta linkme.
Maksimai.
- Kas čia? - Knyga.
Tiek aš dar suprantu.
Kodėl tu man ją duodi?
Pamaniau, gal tau patiks klasika.
Jei taip, galėsime įkurti knygų klubą.
Jos visos tokios storos?
Džiaukis, kad čia - ne „Karas ir taika“.
Žvilgtelk į vidų.
„DŽEINĖ EIR“
MAKSIMAI, SVEIKAS ATVYKĘS Į LAS KOLINASĄ! CHULIJA
Ačiū.
Tu labai maloni.
Iki savaitės pabaigos perskaityk pirmą skyrių,
nes aš patikrinsiu.
Memai, gal ir neblogai, kad čia dirbam, ką?
Ir nesakyk.
Lupė sakė, kad per gimtadienį galėsiu išsiskalbti čia savo drabužius.
Patikėk.
Vieną dieną aš tikrai nusipirksiu namą kalnuose,
o tu nusipirksi šalia manęs.
Ir aš, tu, mano mama, Sara, tavo šeima,
pusseserė, kurią išsirinksi,
ir Chulija gyvensim ilgai ir laimingai.
Galbūt. Na, dėl Chulijos abejoju,
- bet visa kita - garantuotai. - Kodėl taip sakai?
Dėl Čado? Kas tas Čadas?
Mama! Atvažiavo mašina!
Ačiū, Čadai.
Prašau, nevadink manęs mama prie svečių.
Jis pavadino Dajaną mama?
Jei taip, vadinasi, merginos, kuri man patinka, vaikinas
yra poilsio centro savininkės sūnus.
Ir tai nėra bueno, amigo.
Poilsio centre negalima ispaniškai, gal pamiršai?
Išvertė Laima Banionienė