Se godt efter, Hugo.
Nu rammer jeg naboens yacht.
De holder altid så højlydte fester.
Det driver mig til vanvid, at de aldrig inviterer mig.
-Ramte du? -Nej. Jeg ramte mig egen yacht.
Sådan er livet. Det går ikke altid som ventet.
Lad mig gætte. Det vil næste del af din historie lære mig?
Nej nej, du skal lære noget helt andet.
Uanset opgaven kræver det en fælles indsats at gennemføre den.
Javel, fælles indsats. Må jeg prøve at slå...
Jeg havde arbejdet på Las Colinas et par uger. Jeg var på toppen.
Og som altid utrolig flot.
Sarape? Det er synd, du er alene hele dagen,
nu hvor både mor og jeg arbejder i weekenden. Klarer du dig?
Jeg skal nok overleve.
Cigaret?
De snobber har fyret mig. Utroligt!
Tilgiv mig, Maria.
Jeg tog bussen til Las Playas for at blive fyret. Fordi jeg ikke kan se.
-Hvor urimeligt! -Er du hjemme hele dagen?
Så jeg sagde: "Det er jer, der ikke kan se. Jeg har fået briller."
Men de er stadig sure over sidst. De er så nærtagende.
Enhver kan da forveksle klorin med tæpperens.
Det grimme persiske tæppe er også pænere hvidt!
Tænk, at min mor har mistet endnu et job.
Selv med brillerne bliver hendes syn dårligere.
Jeg må tjene flere penge på en hurtigere måde.
Du finder ud af det. Du er jo Máximo Gallardo.
Da du var ti år, solgte du T-shirts, der stod "Apaculco" på.
-Du er altid så positiv. -Det er et af mine bedste træk.
Det og mit gådefulde blik.
Undskyld, amigos.
Sikke en fed motorcykel.
Hvordan har Héctor råd til den? Han har jo samme job som dig.
Don Pablo, har De et øjeblik?
-Engelsk, tak. Og gør det kort. -Javel.
Jeg vil gerne spørge Dem om noget.
Hvorfor får jeg de påholdende kunder, mens Héctor finder alle de rundhåndede?
Héctor finder ikke de rundhåndede. Han skaber dem.
Nåh, han skaber dem. Selvfølgelig.
Det burde jeg have vidst. Smart. Virkelig smart.
-Du forstår det ikke. -Slet ikke.
Kom med.
Så jeg sagde til Chuck Norris:
"Jeg holder min mund. Hun kunne banke os begge to."
Don Pablo, hvad kan jeg hjælpe med?
Beto, hvordan klarer Máximo sig her ved poolen?
Ingen, og jeg mener ingen, serverer mere iste og limonade for vores gæster.
Drop smilet. Jeg fornærmer dig.
Máximo, ved du, hvor meget vi tjener på at sælge limonade?
Småpenge, Máximo.
Sig frem. Så er jeg her.
Her. Se på Héctor.
Chips og salsa.
Skal vi smide to mango-margaritaer oveni, så det bliver en rigtig ferie?
-Lækkert. -Nemlig. Jeg spørger ikke alle,
men jeg kan se, at I begge to har nogle meget, meget fine smagsløg.
Så hvad siger I til ejerens helt særlige reposado fra øverste hylde?
Kun til jer.
-Det lyder godt. -Det glæder mig.
Kommer straks.
Og husk, Máximo, at vores gæster har mange penge.
De ønsker resort-oplevelsen. Det skal de nogle gange mindes om.
Jeg havde en mission.
Hvis gæsterne ønskede resort-oplevelsen, så skulle jeg nok give dem den.
Så dit job var at overtale folk til at bruge flere penge?
Netop!
For jo mere jeg fik gæsterne til at betale,
jo flere drikkepenge.
Alle vinder.
Eller... ikke gæsterne. De taber. Stort.
Nå, men det kaldes "at opsælge".
Da don Pablo havde forklaret mig det,
forstod jeg, at det var nøglen til større rigdom.
I har flere muligheder.
Vores fajitas er fantastiske, og clubsandwichen er ret god.
Men forestil jer det her: I kigger ud over havet,
mens I spiser et tårn af skaldyr, friskfanget i selvsamme hav.
I bestiller ikke bare skaldyrtårnet,
I bestiller selve havet.
Hørte du det?
Clubsandwichen er ret god.
-Den tager jeg. Og en portion blæksprutte. -Klart.
Jeg tager lige en dukkert. Undskyld mig.
Og til Dem?
Nej, jeg kan ikke spise. Jeg er så nervøs.
-Min mave gør knuder. -Hvorfor?
Det er vores sidste nat, og i aften frier jeg til hende.
-Det er jo fantastisk. Tillykke. -Tak.
Hvad har De tænkt Dem?
Jeg venter til solnedgangen og gør det på stranden.
Jeg er sikker på, at det bliver... helt fint.
Hov, vent lige.
-Er der noget galt med det? -Nej da.
Men det er jo ingen tredobbelt platin-frierpakke.
Det er okay. Ikke alle synes, at den slags er så vigtigt.
Nej nej, det er supervigtigt. Hvad indeholder platinpakken?
Hvad tror De, den indeholder?
-Musik? -Selvfølgelig!
-Og champagne? -Champagne overalt!
-Og måske blom... -Fyrværkeri!
Fyrværkeri? Fedt. Jeg ville have sagt blomster.
Hvad koster det?
-Et... -Et tusind?
Ja, et tusind dollar.
Men jeg må advare Dem. Det er kun til den helt særlige kvinde.
Ingen er så særlig som Kathy.
Vi mødtes i børnehaven, da hun skubbede mig af gyngen. Fire sting.
Så vidste jeg det.
Se her.
Det er os til skoleballet. Temaet var "under stjernerne".
Vi dansede til "Wonderful Tonight". Vores sang.
Okay, du har overbevist mig.
Jeg laver en faktura og arrangerer pakken til i aften.
Fantastisk! Jeg er så glad for, at jeg fandt dig.
De fandt mig ikke. De skabte mig.
Vi ses.
Operation opsalg var i gang.
Jeg talte allerede pengene.
De er vanvittige. Mit syn fejler ingenting.
Jeg ser fjernsyn.
Mor?
Ved du, hvor der også er beskidt?
-Mit værelse. -Ja. Jeg har gjort rent derinde.
Du har jo fri. Lad nu være med at gøre rent. Du laver aldrig noget sjovt.
Det er sjovt at gøre rent.
Da jeg var på din alder, tiggede jeg om at måtte vaske gulv.
Hvad? Det passer måske.
Lad os gå lidt ud. Jeg vil vise dig et sted.
Hvad skal vi her?
Vil du også gøre mig døv?
Vent.
Hvordan ved du det? Du var der jo ikke.
90 procent hørte jeg om senere. Ti procent er kunstnerisk frihed.
Nå, jeg var meget stolt af mit store opsalg.
Julia, nu skal du bare høre. Jeg har solgt en tredobbelt platin-frierpakke.
-Sælger vi den slags? -Nej, jeg fandt på det.
Hvem skal jeg bede skrive en faktura og arrangere det, så jeg kan få pengene?
Hvis du solgte noget, vi ikke tilbyder, er det dig selv, du skal bede om det.
Nej, ikke ham. Han aner ikke, hvad han laver.
Máximo, jeg mener det. For det første, tredobbelt platin?
Sikke dog et latterligt navn.
For det andet sætter du resortets omdømme på spil.
Chad står for fakturaerne, og han bliver rasende.
-Hvad har du solgt? -En tredobbelt platin-frierpakke.
En tredobbelt platin-frierpakke? Det lyder...
...fedt! Lav en liste over indholdet, så skriver jeg en faktura.
Skat, jeg er nødt til at aflyse frokosten, for jeg skal købe bil med min mor.
Hvorfor skal du med? Jeg måtte lære dig at skifte hjul.
Jeg skal fotografere hende i bilerne og se, hvilken hun ser bedst ud i.
Okay. Jeg smutter.
Giv mig listen, så får du en faktura. Og hvad var det, du hed? Máxico?
Máximo.
-Mexico er landet, vi er i. -Totalt.
En liste? Hvad for en liste? Jeg kan ikke planlægge et frieri.
-Hvor skal jeg begynde? -Jeg hjælper dig. Kom.
Totalt.
Hvorfor er suiten forladt?
-Spøger det? -Nej.
Den har været under ombygning i en evighed.
Resortet er ikke så rigt, som du tror.
Du kan arrangere frieriet ovre ved lysthuset.
Eller hvad med klippen ude ved parken? Solnedgangen er fantastisk.
Klippen er perfekt. Tak.
Er det her, du gemmer dig, mens du burde arbejde?
Nej, men i lobbyen skal jeg altid smile, selv når jeg vil pande gæsten en.
Men i stedet for at gøre det kan jeg godt lide at gå herop
og lave små tegninger i min notesbog.
Jeg tegner forskellige mønstre og modeller.
Jeg har altid ønsket mig at arbejde med mode.
-Må jeg se dem? -Vil du det?
Hold da op. De er jo helt utrolige.
-Du har virkelig talent. -Tak.
Jeg ville gerne have mere tid til det, men det er bare...
-...bare en tosset drøm. -Hvorfor tosset?
Det er umuligt, Máximo.
Da vi flyttede herned fra Medellín, fik jeg job her for at tjene penge
og være omgivet af den nyeste mode.
Men nu er der gået tre år, og... jeg er stadig bare receptionist.
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. -Altså... da jeg var dreng,
sagde folk, at et job på Las Colinas var en tosset drøm.
Men se mig nu. Så...
...opgiv ikke din tossede drøm. Især ikke med så stort et talent.
Godt, så har vi stedet.
Jeg kan hjælpe med blomsterne, men du skal bruge flere folk.
-Jeg giver dig alle navnene. -Perfekt. Jeg beder Memo hjælpe til.
-Hvad er han særligt god til? -At se det positive i alt.
Og han har et gådefuldt blik.
Se, mor. Den vil du kunne lide. Religiøs musik.
Pladen hedder Defenders of the Faith.
"Judas!" Ham som forrådte Jesus!
Nej, det er "Sankt Judas". Se selv, der står "Priest" lige her.
-Javel ja. -Nora?
Emilio?
Så var det dig.
Wow, du ser godt ud.
-Hvad laver du her i min pladebutik? -Vi kigger bare.
-Er du fan af Judas Priest? -Ja.
Hun elsker dem. Kæmpefan.
Så tag da pladen med hjem. En gave på husets regning.
Tak.
Dejligt at se dig, Emilio. Men vi skal videre.
Nu!
Kom snart igen.
-Tak. -Hvis du kan lide trash, har vi Megadeth.
Du er kommet til den rette.
Jeg var til min første søsters første frieri,
min anden søsters første og min første søsters andet.
Dog ikke min tredje søsters første,
men fyren var nervøs og kastede op, så det var heldigt nok.
-Det gør jeg også. -Hej!
Jeg hjælper en gæst med at planlægge et frieri,
og han vil gerne høre "Wonderful Tonight".
-Det vil være en ære at optræde. -For...
...en del af drikkepengene.
Selvfølgelig.
-Beto! -Hvad så?
Vi skal pifte et frieri op for en af gæsterne. Nogen idéer?
Ja da!
Jeg kan stjæle fra damen, og så kan han redde hende fra mig.
Du kan også sørge for champagnen?
Selvfølgelig. Men det koster.
De er jo resortets event planner,
så vi har brug for Deres hjælp til en stor event.
Og ja, De får drikkepenge.
Et bryllup er blevet aflyst. Pyt med grunden.
Men overlad faldskærmsudspring til eksperterne.
Nå, men de brugte ikke deres fyrværkeri-tyr.
Fyrværkeri. Perfekt.
-Er det farligt? -Sammenlignet med faldskærme?
Ja.
Jeg har fakturaen fra Chad.
Nu skal Jessie skrive under, og så tjener jeg...
...ti procent? Tyve? Halvtreds?
Et klap på ryggen og nogle drikkepenge.
Det er fint. Har du set Jessie?
Han talte vist i telefon lige før. Vi kan se efter.
Hvad synes du om Jane Eyre?
Den er vildt god. Jeg elsker Jane og al hendes... Eyren.
-Så skøn. -Du er ikke begyndt, vel?
-Der er så mange sider. -Der er han.
Far, det er vigtigt. Kathy fortjener det flotteste frieri.
Du finder det måske uansvarligt, men...
-Vent. Hvad talte han i? -En mønttelefon.
Som en smartphone på væggen, som man putter mønter i.
Altså...
Så tager jeg nogle flere vagter. Jeg skal nok betale det tilbage.
-Jessie har vist ingen penge. -Selvfølgelig har han det.
-Nej, jeg har ingen penge. -Hvordan har han så råd til at bo her?
Ja, det var heldigt, vi vandt den lodtrækning.
-Hvorfor svarer han på dine spørgsmål? -Aner det ikke. Mærkeligt.
Så Jessie er fattig. Men min familie er helt sikkert fattigere.
Det har været et stort arbejde, og han sagde ja.
Det var, fordi du overtalte ham til det.
Jeg er bare så overbevisende.
Hej, Máximo. Skal jeg skrive den faktura under?
Min familie manglede pengene,
men Jessie var jo lige så fattig, så det føltes forkert.
Jeg er ked af det, men vi kan ikke tilbyde Dem den tredobbelte platinpakke
med så kort varsel.
Nå, men... øv.
Så må jeg bruge plan A og gøre det på stranden.
Jeg håber ikke, Kathy bliver skuffet.
Tak for det, Máximo.
Føles det ikke bedre at gøre det rigtige?
Ved du hvad?
Næh. Jeg har det værre. Meget værre.
-Hvem var ham i pladebutikken? -Emilio.
Vi var kærester engang.
-Var han din kæreste? -Ja.
Han er jo sej og har en pladebutik, og du...
-...gør rent for sjov. -Bare så du ved det,
har jeg, udover din far, kun kysset ham. Jeg har også været ung!
Det tror jeg ikke på.
Fotos fra, da jeg fyldte 15.
Han var jo din kæreste!
Og min ledsager. Han var så flot. Han blev gift med en pige fra Taxco.
Min bedste veninde, Elena. Vi dansede tit hele natten.
Dansede? Natten?
-Hej. -Máximo.
Vidste du, at mor væltede sig i mænd, da hun var ung?
Ti stille. Hvad er der sket?
-Jeg har haft en svær dag. -Åh nej.
Wow! Se lige, hvor stor den kage er!
-Wow! Se lige, hvor stor den kage er! -Ja, fem lag.
Der er mindst 200 mennesker.
Hvordan havde farmors familie råd til det?
Nu skal du høre.
Hjemme i Mexico, når vi fejrede en quinceañera eller et bryllup,
fandt alle en måde at bidrage på.
Vi opfandt faktisk crowdsourcing.
Min gudfar Marco. Han betalte min buket.
Og det er min gudmor Rosa, som betalte kjolen.
Da min mor fortalte om, hvordan alle bidrog til hendes store dag,
selvom de ikke havde meget selv, blev jeg pludselig inspireret.
Jeg må tilbage på arbejde!
Jeg hader det hotel! Men i det mindste arbejder han hårdt.
Selvom Jessie ikke har råd, kan vi alle bidrage og gøre dagen speciel.
Ikke for pengene, men for kærligheden. Hvem er med?
Jeg vil hjælpe. Måske kan jeg synge noget?
Jeg blev smidt ud af koret, men kun fordi jeg snakkede.
Og vi har klipperne. Det er romantisk.
Nej, da du aflyste frieriet, bookede Mónica en yogatime på klippen.
Yoga på klipperne? Det lyder farligt.
Folk skal betale forud.
Hvor kan vi så gøre det? Det skal være unikt og privat og mindeværdigt.
-Balkonen. -Vaskerummet.
Balkonen! God idé.
Vi skal have alt klar inden solnedgang. Fart på!
Vaskerummet er romantisk.
Det føles som en evighed siden.
-Nu føler jeg mig så gammel. -Nej, du er da stadig ung.
Dit syn er fint. Selv uden briller beskrev du de fotos perfekt.
Helt ærligt, så kunne jeg knap nok se dem.
Jeg beskrev dem, fordi jeg kender dem ud og ind.
Jeg mister synet, og jeg er bange.
Ved du hvad? Jeg har noget, vi kan se sammen. Kom.
Hvor smukt.
Nogle gange er du en rigtig engel.
Det er godt, du siger det nu, inden du hører den nye Judas Priest-plade.
Pas på her. Forsigtig.
Hej.
Hvad? Jessie, en gynge?
Det er tid til at tage hjem
Og jeg har ondt i hovedet
Jeg husker ikke præcis, hvad Jessie sagde.
Jeg husker bare, at vi gav to søde unge mennesker et lykkeligt øjeblik.
Jeg siger, skat Du ser dejlig ud i aften
-Ja! -Ja!
Åh, skat Du er dejlig
-I aften -Ja.
Det skal fejres!
Tak, Máximo. Tænk, at du har arrangeret alt det.
-Selv gyngen. -Ja, hvor fik du dækket fra?
Jeg kender en.
Hun sagde ja!
Det råber han til alle!
Du havde ret. Jeg behøvede ikke være nervøs.
-Tak. -Tillykke.
-Hvem er det? -Vi mødtes i baren. Han lytter godt.
Godt.
Se, vi står virkelig under stjernerne.
Ja. Næsten lige så pænt som i gymnastiksalen.
-Her lugter bedre. -Ja.
-To glas champagne, tak. -Javel, hvilket værelse?
Jeg skal nok betale.
Den mindst dyre.
Ved du hvad?
På husets regning.
Tak, Beto.
Jeg kan godt lide ham.
Min mor frygtede, at resortet ændrede mig. Men måske...
...var det lige omvendt.
Flot klaret, mr. Rochester.
Det er fra Jane Eyre. Bogen, du ikke er begyndt på endnu.
Jeg går hjem og begynder i aften, så jeg ved, om det er et kompliment.
-Hej, smukke, vil du danse? -Ja.
-Den gringo kan ikke danse. -Nej.
Slet ikke.
Tredobbelt platin.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve