לאס קולינאס מלון ואתר נופש -
שם נתת לי את העותק שלך של "ג'יין אייר".
זה בטח הספר היחיד שקראת בחיים שלך.
ונהגתי להתחבא מאחורי העציץ הזה
כדי להתבונן בך כשעבדת בקבלה. לא ידעת.
ידעתי. כולם ידעו.
דיאן שאלה אותי פעם אם אני רוצה להוציא צו הרחקה.
באמת?
וואו!
מר טורטוגה -
אני לא מאמינה מה נהיה מהחנות הראשונה שלי.
ובכל זאת, הזיכרונות של מה שכל זה היה פעם
נמצאים כאן עדיין.
תהית פעם אם זה אפשרי לחזור לתקופה ההיא בחיים שלנו?
להחזיר כמה מהרגשות האלה?
אני לא יודעת, מקסימו.
שנים רבות חלפו. דברים רבים השתנו.
אנחנו השתנינו.
אבל אולי מי שאנחנו מבפנים...
אולי זה נשאר אותו הדבר.
זה רעיון רומנטי מאוד.
אני חייבת לציין...
שנחמד לפגוש אותך.
נראה שאתה במקום טוב.
אתה מתכוון לענות?
לא. אין מצב. כלומר, זה...
אלה רק השותפים העסקיים שלי שיודעים שאני בחופשה
ואמורים להתקשר אליי רק במקרה חירום.
אז אולי כדאי שאענה?
- או שלא. אבל... אולי? - תענה, זה בסדר.
לי יש תאריך יעד לסיום העיצוב של חנות הדגל החדשה שלי במילאנו
- והטלפון שלי כבוי, אבל בבקשה. - בסדר.
כדאי שנסיים את הערב הזה בכל מקרה.
באמת? כי אנחנו לא חייבים...
כאן מקסימו.
זה ייקח רק רגע.
רק שנייה.
לילה טוב, מקסימו.
לא.
מה?
אני איש טיפש, טיפש, טיפש!
פישלתי עם חוליה.
אז במקום לאכול ארוחת בוקר איתה ביום האחרון שלי באקפולקו,
אני יושב כאן איתכם, זוג ליצנים.
בכל פעם שאני יכול לקבל החלטה נכונה עם חוליה, אני טועה.
למה, הוגו? האם העבר חייב לחזור על עצמו?
כל מי שמבין בהיסטוריה של העולם...
זה היה בבוקר שאחרי ההוריקן הגדול
וכולם סידרו את הבלגן של היום הקודם.
- נפלת במלכודת הזו. - כן.
השמיים התבהרו
כשהמשפחה שלי חזרה הביתה אחרי שעברה את הסופה בתחנת האוטובוס.
ממו ולורנה חגגו הצעת נישואים לא שגרתית שנייה.
צ'אד דייוויס מנהל כללי -
וצ'אד המשיך לאמץ את תפקידו כמנהל הכללי האמיתי.
הכול חזר לשגרה.
מלבד העובדה הקטנה שהרסתי הכול.
אלחנדרו ורה גנב את ספר הסודות בגללי.
ורציתי נואשות להשיג אותו חזרה.
מקסימו.
היכנס.
שב.
אדוני? סלח לי, רציתי...
רק כשהקערה תסיים.
עכשיו.
אני הרבה יותר רגוע,
יותר ממוקד.
איך אני יכול לעזור לך, מקסימו?
אני יודע שלקחת את היומן מהמשרד של דון פבלו
אני ממש-ממש-ממש צריך אותו חזרה.
זה הרבה פעמים "ממש".
אבל לא אחזיר לך אותו.
אבל גנבת אותו. זה לא חוקי.
לא חוקי?
"לא חוקי" כמו להחזיק במידע סודי על האורחים?
או "לא חוקי" כמו להשתמש בסודות האלה כדי לסחוט אותם?
אבל עזרתי לך עם סניור דלגאדו. למה אתה עדיין צריך את היומן?
אחרי שנסיבות מסוימות התגלו,
אני עורך כמה תיקונים במבנה הבעלות שלנו.
הצוות יישאר,
אבל דיאן ודון פבלו יפוטרו עד סוף היום.
מה? אבל אתה לא יכול...
אתה מרגיז אותי שוב, מקסימו.
סניור ורה...
אתה יודע מה צריך כדי להצליח בעסקים, מקסימו?
כמה גברים שנראים כמונו באמת משגשגים בעולם?
אם עליי לעשות מה שצריך לעשות כדי לנצח את מי שצריך לנצח,
אעשה זאת.
לא כך הסיפור אמור להסתיים.
איזה סיפור?
שלך, מקסימו?
או שלהם?
הנאמנות שלך לדיאן ולדון פבלו ראויה להערכה,
אך היא מוטעית.
אתה יכול לצאת לבד.
כוח נשי -
לך מכאן.
לבה של שרה אמנם היה שבור בגלל אאידה,
אך אימא שלי עשתה כל שביכולתה כדי לעודד אותה.
- יש לנו חדשות נפלאות! - אנחנו עוברים לניו יורק?
יש לנו חדשות נפלאות פחות!
קיבלת רק מאיות בתעודה שלך!
זוכרת שאמרתי שאם תקבלי תעודה מושלמת
אקח אותך לחגוג בלאס קולינאס?
אמרת זאת בסרקסטיות כי חשבת שאין סיכוי שזה יקרה.
וזה קרה בכל זאת.
אין צורך לעשות שום דבר. אשמח להישאר כאן וללמוד.
ללמוד למה? כבר קיבלת את המאיות.
לטורניר הדיבייט הבא שלי.
הוא יהיה רק בעוד חודשים. מה עשית לה?
אני לא מזהה את הבת שלי!
אימא, אני לא צריכה ארוחת ערב יוקרתית.
עכשיו שהאהבה מתה מבחינתי
והשלב הזה בחיי נגמר לעד,
אני צריכה רק את הספרים האלה.
ואת הבלונים האלה.
לפחות היא אהבה את הבלונים.
מקסימו!
סוף כל סוף אנחנו זוכים לראות אותך.
ההוריקן הזה לא יתנקה מעצמו, אתה יודע.
אז קדימה, תתחיל לתרום.
דולסה, אני הבוס שלך. את לא יכולה לחלק לי הוראות.
עוד לא, אבל יום אחד אוכל.
- בקרוב. בקרוב מאוד. ממש בקרוב. - בסדר.
לא היה לי זמן לשחק עם דולסה.
"בסדר"?
הייתי חייב לספר לחברים הכי טובים שלי מה עשיתי.
כל העניין הזה היה הרבה יותר כיפי בראש שלי.
למרבה המזל הם קיבלו את זה היטב.
מקסימו, אתה משוגע? יש "ספר סודות"
ונתת אותו לסניור ורה? זה נורא!
אני מסכים. זה נורא. אולי הדבר הגרוע ביותר שעשיתי אי פעם.
לגמרי.
אז בספר הסודות הזה יש הרבה ידוענים או...
ממו, אפשר להתמקד בכמה שאני נורא?
אני ממוקדת בזה מאוד, מקסימו.
איך יכולת לעשות את זה? ועוד אחרי שדיברנו על זה.
למען ההגינות, חלק מזה קרה לפני שדיברנו...
אבל אני מצטער. איבדתי את דרכי ועכשיו ספר הסודות יושב בסוויטה של ורה
כמו פצצה שעומדת להתפוצץ.
חתיכת פצצה, מקסימו, חתיכת פצצה!
רק מתוך סקרנות,
כתוב משהו על לינדה המילטון? על דוראן דוראן?
אולי על גברת טי?
רק רגע. אמרת שהספר בסוויטה של ורה עכשיו?
אולי נוכל להשיג אותו
- לפני שהוא יעשה בו משהו. - אבל לוורה יש מאבטחים.
אז מה?
דיאן עשתה המון למעני.
אנחנו חייבים לפחות לנסות להשיג אותו.
וכך החל שוד ספר הסודות הגדול של 1985.
הסוויטה של אלחנדרו גבוהה מדי בשביל שנוכל להיכנס מהחלון.
זה אומר שעלינו להיכנס מהדלת הראשית.
אני מעולה במשיכת תשומת לב.
אני אהיה הסחת הדעת.
הצילו! עזור לי בבקשה!
אני לא מתכוון להפריע למישהו ולהסיח את דעתו מהעבודה שלו,
אבל עגלת המזוודות הזו נפלה עליי,
ועכשיו אני לא מצליח לצאת מתחת לתיקים הכבדים והאמיתיים מאוד.
שמישהו יעזור לי, בבקשה. במיוחד אם יש לך רקע באבטחה.
סלחי לי. לא הזמנתי שירות חדרים.
החדשות הטובות הן
שיש דברים אחרים בתפריט.
בסדר, עצרי שם. למה את חייבת להתלבש סקסי כל כך?
זה באמת הכרחי?
אני חייבת למצוא דרך להסיח את דעתו. ותמיד רציתי להיות נערת בונד.
אז שתף איתי פעולה!
חשבתי שאתה מטפל במאבטח במסדרון!
כן, אבל מה אם יש לו אח תאום?
בחיי.
היי!
חוליה, עכשיו!
- הצלחנו! - ועוד איך.
רגע, רצחת את מר ורה?
רצחת את אלחנדרו ורה?
מקסימו!
חיפשתי אותך בכל מקום, מקסימו.
אני לא יודע מה אתם שוקלים לעשות, אבל אל תעשו את זה.
אבל אנחנו חייבים להחזיר את ספר הסודות לפני שיהיה מאוחר מדי.
כבר מאוחר מדי.
מר ורה מדבר עם דיאן ברגעים אלה ממש.
מה? לא.
דון פבלו, אני חייב לספר לך משהו. הכול באשמ...
אני כבר יודע, מקסימו.
ידעתי אתמול.
אבל את הנעשה אין להשיב.
עכשיו, אם תסלחו לי,
נותרו לי רק שעות ספורות לסדר את ענייניי.
זה היום האחרון גם שלי.
דיאן דיוויס, מנכ"לית -
למה אתה חושב שאני יודעת משהו
או שאני קשורה לספר המטופש הזה?
אולי זו רק סיפורת. רומן שדון פבלו עובד עליו.
הוא יצירתי מאוד.
פעם הוא מילא את כל הלובי בשלג לחג המולד, כמעט הרס את הרצפות,
- אבל בעיניי זה היה שווה את זה. - אני מעריך את הנחישות שלך, דיאן.
הבעיה היא שכתוב ביומן משהו עליי.
עם פרטים שרק את יכולה לדעת.
פרטים שסיפרתי לך במה שחשבתי שהייתה ארוחת ערב אינטימית.
עכשיו אני מבינה מה קורה כאן.
זה מכיוון שדחיתי אותך כשהתחלת איתי.
כמה זכרי מצדך.
בכלל לא, דיאן.
אמרת שאת רוצה שהקשר בינינו יהיה עסקי ואני מכבד את זה.
העניין הוא שכך אני מנהל את העסקים שלי.
אז אלה האפשרויות שלך:
אחת, אקנה את האחוז שלך במלון במחיר שוק הוגן.
אוסיף אפילו עשרה אחוזים כדי שלא יישארו רגשות טינה.
את תספרי לצוות מה שאת רוצה ותעזבי איך שאת רוצה.
"איך שאני רוצה"? אתה רציני?
שתיים, אספר לכל העולם מה עשית.
המוניטין שלך יוכפש לגמרי,
האורחים שלך יפנו לך את הגב והמלון יתרסק
ואז אוכל לקנות את החלק שלך בגרושים.
אז אמרי לי, דיאן,
מה את מעדיפה?
אני לא מאמינה שדיאן ודון פבלו עוזבים. רגע.
רגע.
דיאן היא בעלת החנות שלי. זה אומר שגם אני אפוטר?
קשה לי להאמין שסניור ורה ייפטר מאחת החנויות הרווחיות ביותר כאן.
והוא לא מפטר את הצוות.
זו הקלה.
טוב, לפחות יש לנו זה את זה.
חוליה, העניין הוא שאני עומד להתפטר.
הסיבה היחידה שזה קרה
היא שחששתי שדולסה תהיה אחראית תפעול ראשית.
הייתי מוכן לעשות הכול כדי לעצור אותה...
- לא. - אפילו לבגוד במנטור
- ובחבר שלי. - מקסימו אהובי.
- זו הייתה תאונה. לא התכוונת... - אני יודע.
אבל לא משנה אם זו הייתה תאונה, תראי מה עשיתי.
אני לא אוהב את האדם שאני נעשה, חוליה.
גם את לא מחבבת אותו.
אם אישאר כאן, זה רק יחמיר.
אז אכנס לסוויטה של ורה היום ואגיד לו שאני מתפטר.
ולכן אני יודעת שאתה הגבר הנכון בשבילי.
אתם פשוט מתאימים זה לזה, דוד.
והיא רצתה שתהיה הכי טוב שאתה יכול להיות.
האמינו לי, אני יודע.
ג'ו, לפני שנעזוב, אתה יכול אולי...
אני מקדים אותך, בוס.
אני איאלץ את הבחור בקבלה להגיד לי איפה חוליה,
גם אם אצטרך להיות ג'ו הרשע.
- מה זה "ג'ו הרשע"? - עדיף שלא תדע.
ואם לא אשיג עבודה אחרת?
מה אם אהיה חסר כול שמוכר עוגות בחוף?
כמו שאני מכירה אותך הן יהיו העוגות הכי טעימות בעולם.
או שאולי תנהל אחד מהבוטיקים הרבים שלי בעולם.
כן. אני בוחר בפריז.
בסדר, אבל הכי גדול יהיה במילאנו.
שלום, זוג יונים!
דיאן זימנה את הצוות ללובי.
זה נשמע חשוב.
אני לא מסוגל להפסיק לבהות בך.
זה כמו להיות נשוי לאישה אחרת.
לא שהייתי רוצה בזה. זה כמוך, אבל טוב יותר.
כלומר, לא טוב יותר. שונה. אבל טוב באותה המידה.
אני מנסה להגיד שאני אוהב את כל הגרסאות של נורה.
זה בסדר, אני יודעת.
בוא נגיד שאני זוכה לזמן רב יותר עם עצמי לאחרונה.
תודה, אהובי.
אני לא מבינה למה אנחנו כאן. אמרתי לך שאני לא רוצה לחגוג.
לא הייתה לי בעיה לאכול שאריות בבית.
האמת היא שנגמרו השאריות. הייתי רעב בלילה. מצטער.
היי, שרה.
הפעם הבאתי טוש שלא נמחק.
כדי שהמספר לא יימחק.
אימא שלך הסבירה לי הכול.
אימא, את עשית את זה?
זה לא עניין רציני, אהובתי.
האמת היא שזה לא היה נכון.
מתברר שזה היה עניין רציני מאוד.
- זה הבית של אאידה? - שלום, זה הבית של אאידה?
זה הבית של אאידה? סליחה. תודה.
אימא שלי ואסטבן בילו את כל היום בניסיון למצוא את אאידה.
הם התחילו בבדיקה אם שלוש הספרות האחרונות במספר שלה הן אפס, אפס, אפס.
שלום, זה הבית של אאידה?
זה הבית של אאידה?
שלום, זה הבית של אאידה?
- ב-692 הם הצליחו סוף כל סוף. - אאידה? אאידה?
שלום! שלום, אאידה. מדברת אימא של שרה.
וואו.
חברים, שלום!
מה אתם עושים כאן?
מה זאת אומרת? אנחנו כאן לארוחת הפתעה לשרה.
אמרת שתוכל להשיג לנו את המקומות הכי טובים, זוכר?
עכשיו אני זוכר.
אני מצטער, זה יום משוגע כאן.
- כולם, שלום. - בואו, בואו.
הפנו בבקשה את תשומת לבכם לקומה השנייה.
דיאן דיוויס.
שלום, יקיריי הנפלאים!
אני רוצה שכולכם תשמעו ראשונים
שעל אף שאני אוהבת כל אחד ואחד מכם בחדר הזה,
ושנהניתי מאוד מהתקופה שלי כאן בלאס קולינאס...
הגיעה העת שאתקדם הלאה ואעזוב את אתר הנופש.
מה קרה?
אבל אל חשש, כי זה לא הסוף,
אלא התחלה חדשה.
החלטתי להישאר באקפולקו
ולפתוח רשת חדרי כושר ואולפני ריקוד לנשים שינוהלו על ידי נשים
כדי לעזור לכולנו להרגיש שאנחנו במיטבנו.
ולהיכנס אל תוך הכוח שלנו.
כן!
אסביר לך אחר כך, אהובי.
אני לא יכול לחכות.
ועכשיו שאני כבר לא הבוסית בלאס קולינאס...
אין לי שום בעיה לעשות את זה.
אני ממתין כבר זמן רב מאוד-מאוד-מאוד כדי לומר,
אני אוהב אותך, דיאן דיוויס.
ומהיום,
אהיה הקטור, נוטש הנשים האחרות!
עכשיו, אל לנו להיות עצובים הערב.
בואו נחגוג הערב על חשבון בעל המלון החדש.
אז תודה לך, מר ורה, על הררי הלובסטר והקוויאר העצומים.
וכמעשה האחרון שלי כבעלת לאס קולינאס,
שכרתי מחדש עובד אהוב שמוזג בנדיבות רבה.
גבירותיי ורבותיי, בטו חזר!
בטו! בטו! בטו! בטו! בטו!
והערב משקאות יוקרה בלבד, על חשבון הבית.
מיס דיאן.
יהיו כאלה שיזכרו את הסגנון ואת האישיות הגדולה שלך.
אני אזכור את האנושיות שלך.
גרסיאס, מיס דיאן.
הו, לא. לא. לא אתה.
אני... עוד לא מוכנה לזה.
התפקיד הראשי שלי היה לגונן עלייך ועל אתר הנופש.
אני מצטער מאוד שאכזבתי אותך.
שטויות, דון פבלו.
כל ההצלחה המשותפת שלנו כאן הייתה הודות לך.
ולפעמים גם הודות לספר שלנו.
הוא שירת אותנו היטב.
עד שלא.
אבל הייתה לנו תקופה טובה, לא?
בהחלט.
את רוצה משהו, אהובתי?
לא, תודה. אני לא רעבה.
אני לא רעבה כבר כמה ימים.
פשוט יש לי בחילה מוזרה.
- את בהיריון. - מה?
איך את יודעת?
כי אני דודה שלך ואני יודעת דברים.
חוץ מזה, כשאימא שלך הייתה בהיריון איתך,
היא אהבה לשתות את המים של פלפלי החלפיניו.
זה נשמע טוב.
אה.
בואה של המשפחה שלי וההכרזה הגדולה של דיאן
האטו אותי.
אבל הגיע הזמן למצוא את ורה ולספר לו את התוכניות שלי.
כלומר, אלא אם כן הוא ימצא אותי קודם.
הנה אתה, מקסימו. אתה נהנה עם המשפחה, מה?
האמת היא, סניור ורה, שאם נוכל לדבר בפרטיות...
לא עכשיו, אני לא רוצה להיות חצוף למשפחה שלך.
- שלום, נעים מאוד. - נעים מאוד.
את ודאי גאה מאוד באיש הצעיר הזה. חרוץ. מחויב. נאמן.
שמעתי שעשית הרבה מזה בעצמך, דוניה נורה. מרשים מאוד.
השיער הזה מרשים...
כן, הוא בהחלט כזה.
לצערי המלון הזה נכנס לתקופת מעבר
וייערכו שינויים רבים.
שינויים שיהיו כאלה שיהיה להם קשה להשלים איתם.
זו הסיבה שאני מקווה שהבן שלך יהיה לצדי
כאחראי התפעול החדש.
אז מה דעתך,
דון מקסימו?
האם תשאיר את כולנו במתח, מקסימו?
לא כך דמיינתי שזה יקרה.
ואני יודע מה אמרתי לחוליה, אבל זה היה החלום שלי במשך זמן רב מאוד.
כן.
כן, אני מקבל את התפקיד.
נעשה דברים נפלאים יחד. נוביל את המקום הזה לשיאים חדשים.
- אתן לך לחגוג. סלח לי. - תודה.
אחראי תפעול.
היי, דון מקסימו.
לא. זה נשמע מוזר.
כל הכבוד, ברוס. כלומר, ספרינגסטין. כי אתה "הבוס".
זה נשמע טוב יותר בראש שלי.
חוליה, נכון שזה נפלא?
כן. כמובן.
זה מה שהוא רצה תמיד, לא?
מה יכולתי להגיד? כולם פה...
נורה, השמלה הזו נראית נפלא עלייך.
יקירתי, תודה.
היא של מעצבת נפלאה שאני מכירה.
מה המצב, חוליה, מקסימו, המשפחה של מקסימו? מה קורה כאן?
מכרת את כל אתר הנופש בזמן שיצאתי להשיג פפאיות בנות קיימה?
מה נסגר, אימא?
- אני יודעת שלא קל לעכל את זה. - לא.
טלוויזיה בכבלים לא קל לעכל. זה טירוף.
אם מר ורה דוחק אותך החוצה, גם אני פורש.
יש הרים נוספים לטפס עליהם, מסעות נוספים לפצוח בהם.
- יש מילה כזו, נכון? לפצוח? - תקשיב לי.
התקופה שלי כאן תמה גם אם זה לא מוצא חן בעיניי.
אבל אתה בדיוק מצאת את מקומך כאן בלאס קולינאס.
אין לך מושג כמה זה משמח אותי.
אז אתה לא הולך לשום מקום!
- אבל... אבל... - בלי אבל, צ'אד.
אילצתי את ורה להשאיר אותך כאן.
והאמת היא שאני צריכה שיהיה לי כאן מישהו מבפנים.
מישהו שיוכל לרגל אחרי ורה כדי שברגע שהוא ימעד,
המלכה הזו תוכל לחזור ולכבוש חזרה את הטירה שלה.
טירה?
זה נשמע מוזר, אימא. את נשמעת בדיוק כמו הקטור.
כן.
אני צריכה להגיד לך עוד משהו.
אתה לא חייב לקרוא לי אבא, לעת עתה.
אימא!
סלח לי.
דון מקסימו.
היי.
רק רציתי להגיד לך שהאיש הטוב יותר ניצח.
הימרתי על הסוס הלא נכון.
או סוסים.
אז...
פשוט אקח את הדברים שלי ואלך.
עצרי.
ייתכן שאתחרט מאוד על ההחלטה הזו, אבל הוכחת בהחלט
שאת מוכנה לעשות למען העבודה הזו דברים שאני לא מוכן לעשות.
בוס טוב צריך תמיד סגן מעולה,
אדם שאין לו בעיה לטפל בחלקים הנעימים פחות בתפקיד.
ואני לא יכול לדמיין אדם נעים פחות ממך.
תודה.
אז תפקיד סגנית אחראי התפעול שלך אם את רוצה בו.
רגע. אתה... אתה רציני?
ודאי.
יהיה לי לכבוד לעזור לך בכל מה שתצטרך.
טוב לשמוע אותך אומרת את זה
כי קלטתי שמעולם לא עשית את העבודה שלשמה נשכרת מלכתחילה.
אז למה שלא תתחילי בשטיפת כל הכלים מהמסיבה?
נדבר אחר כך.
דון פבלו, חכה, בבקשה.
אתה באמת מתכוון פשוט לנהוג אל עבר השקיעה?
השקיעה נמצאת מעבר לאוקיינוס, אז לא.
ושנינו יודעים שאני לא חובב פרידות.
אני מצטער מאוד, אדוני,
על כל הנזק שגרמתי. לא כך היית אמור לעזוב את המקום הזה.
אני אהיה בסדר גמור.
התקופה שלי בלאס קולינאס מסתיימת.
אני שמח לבלות עם בני ועם הנכד שלי בשנים שנותרו לי.
אבל אכזבתי אותך. בגדתי באדם היחיד
- שהיה כמו אב בשבילי. - מקסימו.
רק רציתי שתהיה מסוגל
לקבל את ההחלטות הקשות המתלוות לעבודה הזו.
לרגע לא הייתי בטוח שאתה מסוגל.
וזה היה בסדר.
אבל הוכחת לי שההפך הוא הנכון.
ראית מה רצית ולקחת את זה.
אני גאה בך.
איך אוכל לעשות זאת בלעדיך?
אתה תסתדר.
זה מה שאמרתי לאלחנדרו ורה כשהמלצתי עליך לתפקיד.
אני רק מקווה שהוא יהיה כל מה שרצית שהוא יהיה...
דון מקסימו.
קח.
זה היה סופו של עידן.
אבל גם תחילתו של פרק חדש לגמרי.
ומבחינתי, הוגו...
אדוני, אם אתה רוצה להמשיך לדבר, תהיה חייב לעשות זאת במקום אחר.
השעה האחרונה של ארוחת הבוקר שמורה ל...
חברי אליטה בלבד.
אני יודע, אבל עוד לא פגשתי את חוליה ו...
לא אכפת לך, נכון?
בסדר, הוגו. קדימה.
אני לא מאמין שזה המקום שמעורר בך נוסטלגיה רבה כל כך.
גם אני לא.
אבל זו המציאות.
דברים משתנים.
נראה שהרעיון של לאס קולינאס טוב יותר מהדבר האמיתי.
לא תמיד זה היה כך.
המקום הזה היה קסום פעם.
הוא היה הרקע לכמה מהרגעים הטובים בחיים
וגם בחייהם של רבים אחרים.
חבל שאתה לא יכול לחזור בזמן.
זה יכול היה להיות נחמד, מה, הוגו?
כן.
בוא.
הנה אתה. אני מחפש אותך כבר שעה.
חייבו אותך על צ'ק אאוט מאוחר, דרך אגב.
ברור. היה לנו משהו לעשות.
ועכשיו עלינו למצוא את חוליה.
היא עזבה לפני חצי שעה.
- מה? למה לא אמרת לי? - אמרתי. שלחתי לך כמה הודעות.
לא, ההודעות לא עברו. ייתכן שאני צריך תוכנית בינלאומית חדשה.
אצעק עליך אחר כך, אבל עכשיו עלינו לתפוס את חוליה לפני שהיא תמריא.
אני אמנם אוהב מרדפים אמיתיים בנמלי תעופה,
אבל אתה לא חושב שיהיה קל יותר פשוט לשלוח לחוליה הודעה ולבקש ממנה לחכות?
איפה החוש הרומנטי שלך?
חוץ מזה, לא השגתי את המספר שלה.
- מי הם? - הטעיות.
מיליארדר חייב להיות מוכן תמיד לבריחה מהירה. ליתר ביטחון.
עכשיו, אין לנו מושג לאן היא הגיעה.
חוץ מזה, הפקקים באקפולקו אכזריים בשעה הזו, אז...
- נראה שזה הזמן למסוק. - מגניב.
בקבלה אמרו לי שהיא נוסעת לנמל התעופה במכונית טאון קאר שחורה.
מישהו רואה אותה?
היא כבר בכביש המהיר?
רק רגע. הוא שלח לי הודעה נוספת.
נראה שהוא מסר לי מידע לא נכון.
בסדר, אולי לא היינו צריכים את המסוק אחרי הכול.
לאס קולינאס מלון ואתר נופש -
חוליה!
חשבתי שעזבת!
אני צריך להגיד לך משהו!
אני חושבת שהבהרת את זה עם המסוק והכול!
במבט לאחור הייתי צריך לנסוע בעגלת גולף!
מה?
אתה לא רוצה לחכות שהמדחפים ייעצרו?
לא!
אני חושש שאם לא אגיד זאת עכשיו, לא אקבל הזדמנות נוספת!
ואני ממש...
- הא. - וואו.
זה נעצר מהר.
כן.
שמעי...
עכשיו כמעט שקט מדי.
מקסימו, אני מצטערת. אני חייבת ללכת.
בסדר. היי, אזדרז.
בסדר.
מכל הטעויות שעשיתי בחיי,
ללא ספק, הכי גדולה הייתה שאיבדתי אותך.
ולפני שאתן לך לצאת מחיי שוב,
אני צריך שתדעי...
שקניתי את לאס קולינאס.
מה?
המלון.
הייתי חייב.
בעיקר כי אני שונא את מזנון ארוחת הבוקר.
וואו, בסדר, זה...
אבל אני בטוחה שיש לך קבוצה של אנשים שיעזרו לך
להפוך אותו לנפלא שוב. בסדר.
את רואה? זה העניין. לא אנשים שלי יעשו את זה.
אלא אני.
חוליה...
לאס קוליאנס היה המקום שהייתי הכי מאושר בו בחיי.
אז אני מעביר את כל העסקים שלי לסגן שלי
כדי שיהיה לי את כל הזמן הדרוש כדי לשקם את המקום הזה.
אולי עם קצת עזרה מבתי...
וממעצבת מובילה כלשהי.
אם את מעוניינת.
בחייך.
חוליה.
אני יודע שיש לך חיים מלאים, חוליה,
אבל אולי נוכל לבלות קצת כאן...
כשזה יתאים לך, כמובן,
ולראות אם נצליח למצוא את המקום הזה שוב.
יש לך מושג כמה צבע תצטרך
כדי לצבוע את כל המקום בוורוד שוב?
אז כן?
אני יכול לחכות, אבל יש לך קהל עכשיו.
מה את אומרת, חוליה?
שנינו יודעים
שהסיפור הזה רחוק מלהיות גמור.
תרגום: אסף ראביד