Neverím, že musíme čakať na stôl.
Neplatím také dane za čakanie.
Hej! Nepredbiehať sa!
Nie, nie. Nepredbieha sa.
Vidíte tú zlatú kartičku? Je to elitná členka.
V starom Las Colinas platilo: „Hosť dostane, čo hosť chce.“
Ale teraz hosť dostane, na čo má nárok.
Niekto je mrzutý.
No, a ako inak sa mám cítiť?
Hugo ma opustil a išiel sa spúšťať na lane.
Julia nepríde a sklamanie a zlá tequila nejdú k sebe.
Mám nápad. Čo keby ste mi povedali príbeh z vašej minulosti?
Vedel som, že sa ti páčia.
Lepšie ako sťažovanie na súčasnosť.
Aj tak to beriem ako kompliment.
Takže, takmer pred 40 rokmi
som pracoval tvrdšie ako kedykoľvek predtým.
Máximo?
Nemáš voľno?
Mal som. Ale povedal som si, že by bolo zábavné byť v práci.
Dobre. Uvidíme sa pri večeri.
Vlastne aj večera tam by bola zábavná.
Ahoj!
Zábavu vnímame inak.
Kým som trávil viac času v práci,
Esteban pomáhal Sare s diskusiou...
SARA VYHRÁ SÚŤAŽ
...a mama začala nachádzať svoj rytmus, keď už mala novú vášeň.
Zlatko! Idem do obchodu. Chceš niečo?
- Nie? Dobre. - V plášti?
Mávam návaly zimy.
To existuje?
Ale stále sa hanbila
povedať niekomu o novej láske k elastanu.
Možno som pracoval priveľa, ale zrazu som sa cítil ohrozený
novou kolegyňou, ktorá sa javila ako skutočná...
Nymfomanka
Pri Memovej sestre, Dulce, vyzerali všetci horšie.
A začínal som si myslieť, že vedela, čo robí.
Viac než predtým som sa musel sústrediť na prácu.
Máximo, máš chvíľku?
Rozhodne.
Vadilo by ti, keby som možno Chada zamestnala v butiku?
Neviem, prečo by malo.
Zdá sa, že Augusto a Adriana ho čoskoro „povýšia“.
Nie, nie. Myslím kvôli tomu, že je to môj ex-snúbenec.
To... to mi asi nenapadlo.
- Počkať. Mal by som nad tým premýšľať? - Čože? Nie.
Preto... Preto o tom hovorím. Lebo sa nemáš čoho báť.
Dobre teda, nebudem sa báť, a ani som sa spočiatku nebál.
- Dobre. - Cením si to.
Niektorí chlapi by šaleli, že spolu budeme celé dni.
Nuž, ja nie.
Veril som jej,
ale niečo z toho vo mne tak trochu vyvolalo pocit... No doriti!
To je Héctor.
Teda, vyzerá dobre.
- Rýchlo. Zakry ma. Zakry ma. - Máximo?
Tak rád ťa vidím.
- Naozaj? - Áno.
Takže sa nehneváš kvôli tomu, ako sa to medzi nami skončilo?
Boli to osemdesiate roky.
Plné chýb.
To všetko som nechal v minulosti, aby som urobil chyby v 90.
Koľko vás bude?
Traja, traja.
- Teda, ak sa k nám chceš pridať. - Iste.
Dobre. Ďakujem.
Ups. To je len pre elitných členov.
- Poďte. - Neuveriteľné...
Hosť má dostať, čo hosť chce.
Toto sú vaše možnosti.
Tieto vajcia do stratena sú lahodné.
Teda.
Neverím, Héctor.
No, vyzeráš úplne rovnako.
Aké je tvoje tajomstvo?
Infračervené masky?
Nie, nie. To je bezcenný hoax.
Mám len, veľmi, veľmi, veľmi, veľmi, veľmi, veľmi dobré gény.
Teda.
Takže, čo ste robili, odkedy ste tu?
Nuž, práve mi hovoril príbeh z konca leta v...
- Roku 1985? - Áno.
Vlastne v rovnaký deň si padol do bazéna.
- Pamätáš, Héctor? - Áno. Áno, pamätám sa.
Jediný raz, čo som ťa videl bez ikonických kučier.
Na popukanie.
Vysvetľoval som Joeovi, ako sme s Juliou diskutovali o tom,
veď vieš, že Chad bude pracovať...
Stíš to! Snažím sa písať!
RUŽOVÝ ZÁMOK
Braček, nepočuješ?
Už tisíckrát som ti vravel, aby si to stíšil.
Čo je?
Ruším tvoju malú „spisovateľskú chvíľku“?
Aj tak to nikomu nedáš prečítať.
Ak vidíš, že došiel džús, už ho, prosím, nevracaj do chladničky.
- To nie ja. - Dobre.
Dnes ráno sa nechcem hádať.
- Je to pre mňa dôležitý deň. - Aj pre mňa.
Hľadajú sprievodcov v turistickom oddelení a hádaj, kto má pohovor?
Dokonca si dám aj košeľu.
Inak, môžem si požičať košeľu?
Požičiam ti celý šatník, ak dostaneš to miesto.
Mám všetky farby.
Otázkou je, koľko z hrude chceš odhaliť.
Nič. A budeš musieť strážiť Andrésa...
Čože? Nie.
- Nemôžem priniesť dieťa do práce. - Vyriešiš to.
Viem, že s majiteľkou ste si intímne blízki. Však?
Už nie. Nie. Prepáč.
- Dobré ráno! - Dobré ráno!
Tak tu je. Hádaj čo, Andrés?
Dnes stráviš deň so strýkom.
V Las Colinas?
Naozaj?
Hej.
Dnes ideš so mnou. Pozri.
Dokonca som ti spravil desiatu na cestu.
Ale počúvaj.
Ak budeme meškať, ujde nám autobus.
Vyzdvihni si ho hneď po pohovore.
Najneskôr o 14.00. Prosím. Veľa šťastia.
Hej, to je moje, debil!
Andrés, poďme.
Ahoj, oci.
Ahoj, synček. Ľúbim ťa.
Budeme musieť bežať. Meškáme.
Tým chceš byť, keď budeš veľký? Hasičom?
- Kiežby. Ale asi to nedokážem. - A prečo nie?
Nikdy nebudem dosť odvážny.
A stále spím pri zasvietenej lampe.
Počúvaj ma.
Naposledy si povedal, že niečo nedokážeš.
Mnoho ľudí ti povie, že tvoje sny sa nedajú dosiahnuť.
Takže nemôžeš povedať prvé nie.
Inak nastane deň, keď si budeš chcieť plniť sny,
ale budeš mať 30 a možno už na to bude neskoro.
Rozumieš?
- Áno, strýko Héctor. - Dobre.
Čo to stále píšeš?
Román. Svoj román.
Pracujem na ňom už roky
a konečne je hotový.
Ukážem ho hotelovej hostke.
To je super. Kto je to?
Veľmi vplyvná knižná vydavateľka.
Chceš byť hasič, však?
No, toto je podobné.
A táto pani rozhoduje o tom, kto bude hasičom.
Musím s ňou byť päť minút, aby si to prečítala
a presvedčím ju, že som dosť dobrý, aby som bol hasičom.
Rozumieš?
Možno budem lekárom.
Hasič znie komplikovane.
Pozri. Toto je Detský klub.
Fíha. Však?
Na chvíľku tu ostaneš,
budeš sa hrať a zabávať s ostatnými deťmi.
A potom, o pár hodín, si po teba príde ocko.
Dobre?
A inak toto miesto je len pre hostí, takže sa musíme tváriť, že ním si.
Dnes sa voláš Dylan.
A si z Indianapolisu.
Dylan z Indianapolisu.
Výborne.
Adios.
Ahoj, Memo.
Prepáč, že ruším tvoje opaľovanie? Driemanie?
Každopádne, už môžem prebrať svoju VIP chatku.
- Pripomeň mi. Ktorú? - Cristela Ramírezová.
Do Acapulca chodí raz ročne a posledný deň trávi pri bazéne,
užíva si slnko a, samozrejme, moje dokonalé služby.
Ramírezová. Vydavateľka.
To robí? Čudné.
Hej, no, vec sa má takto.
Keďže si meškal, musel som dať chatku Dulce.
Čože? Ale na tú prácu sa najlepšie hodím ja.
Poznám Cristelino obľúbené ležadlo, že pije len francúzske martini
a že má pod krkom rada čerstvo usušený uterák,
keď číta.
Dobre, to je celkom desivé množstvo informácií...
Tak mi ju prideľ.
O 15.30 ju odvezie auto na letisko.
Potom so mnou rob, čo chceš.
Budem čistiť aj vlasy z filtrov...
celý týždeň.
Dobre,
mesiac.
No, som predsa vedúci bazénových čašníkov.
Asi ma Dulce poslúchne.
Rozhodne nie! Cristela je moja.
Ale je to Héctorova zákazníčka a vie, čo má rada,
a trvalo mu roky, kým sa dozvedel...
Má rada francúzske martini, hnedé ležadlo z ratanovým výpletom
a teplý uterák na krk.
Dobre. Nuž, Héctor, budú aj iní VIP hostia.
Prečo je taká dôležitá?
Chceš vedieť prečo?
Pretože je...
Dáva štedré prepitné
a myslím tým veľmi, veľmi, veľmi, veľmi, veľmi štedré.
Nuž, mne nejde o peniaze.
Cristela ma inšpiruje.
Vybudovala vlastnú firmu bez toho, aby jej muži diktovali cestu.
Taká učiteľka pre dievča z ulíc Acapulca,
je neoceniteľná.
Fíha. Neviem ako ty, ale mňa to veľmi dojalo.
Pozri sa na ňu teraz.
Vidím len dievča, čo sa snaží preraziť strop.
Neverím.
- Očividný nepotizmus. - Hej.
Neviem, čo to znamená, ale určite nie.
Prepáč, Héctor, ale očividne to pre Dulce znamená viac.
Nechám jej túto chatku.
Si najlepší braček.
Šéf! Chceš povedať šéf.
Nikdy by som...
Ako sa to povie, keď uprednostňuješ členov rodiny?
Pani Ramírezová!
Tu si.
Dulce mi práve vzala VIP a Memo s tým nič nechce urobiť.
Ako mi niekto môže tak vtrhnúť do revíra?
Začínam si klásť tú istú otázku.
Máximo.
Máximo!
Všimol si si na Dulce niečo nezvyčajné?
Áno. Myslel som, že to vidím len ja.
Akoby bola kreslená žaba,
čo tancuje s cylindrom, keď sa nepozeráš.
Ale keď sa na ňu pozrieš, bum!
Je to len žaba.
To sme v Španielsku nemali. Ale vyhodíš ju z mojej chatky?
Čože? Nie, ja...
Nemôžem pri bazéne obísť Mema.
Ale Dulce je prospechárka.
Bazén je len začiatok.
Týmto tempom pôjde po tvojej práci.
Pozri, nemôžem ju donútiť vrátiť ti chatku, ale...
Dobre, už ide. Poďme.
Nie. Už teraz sa starám o dvoch hostí...
Héctor, som tvoj šéf.
Je to neuveriteľne dôležitý hosť a nikto iný nie je voľný.
Menej, menej.
Toto zober do ambasádorského apartmánu, inak...
Ale to je na druhej strane hotela.
Nuž, tento veľmi dôležitý hosť platí trojnásobok toho, čo ti platia tu.
- Lákavé? - Trojnásobok?
Pomôžem s tým.
No, Dulce, nemusíš.
Toto je Héctorova úloha.
Už sa staráš o vzácnu VIP a nikdy by som nechcel, aby...
To nič. Héctor ju preberie.
Určite?
Viem, že si sa chcela Cristelou inšpirovať.
Jej peňaženka ma už inšpirovala.
Teda. Nuž, ďakujem pekne, Dulce.
- Áno. Ďakujem. - Si tímová hráčka.
Vždy rada pomôžem.
- Do toho tím! - Áno. Do toho!
Bude veľmi nahnevaná, keď zistí, že ambasádorský apartmán neexistuje.
Dúfam, že to, čo Cristele ostalo, stojí za to.
Ver mi. Stojí to za to.
Dylanovi rodičia z Indianapolisu
nech okamžite prídu k Detskému klubu.
Klub už je hodinu zatvorený.
O päť minút ho pošleme do strát a nálezov.
- Ahoj, Ximena. - Ahoj, Héctor.
Vezmem toho malého k rodičom. Boli vo vestibule.
Iste. Tam je. Chudáčik.
Taký zanedbaný.
Ledva vysloví svoje rodné mesto.
Ahoj, Dylan!
Poď, nájdeme rodičov.
Stále sa hráme?
Áno. A teraz si zahráme schovávačku
a nájdeme tvojho ocka.
DETSKÝ KLUB
Héctor, žiadam vysvetlenie.
Veľmi ma to mrzí. Viem, že personál ne...
Kto je tento zlatúšik?
Som Dylan z Indianapolisu.
A koľko máš rokov?
Som Dylan z Indianapolisu.
Bol posledný v Detskom klube potom, ako sme ho zatvorili.
Povedal som si, že ho odnesiem k rodičom.
To je milé. Myslím, že táto tvoja stránka sa mi páči, Héctor. Veľmi pekné.
Nuž, mala by som sa pripraviť.
Alejandro Vera ma príde vyzdvihnúť
helikoptérou na prelet ponad letovisko.
Kvôli práci?
Údajne. Hoci spomínal Prosecco.
Pozná moju slabinu.
Ahoj, zlatko.
- Ahoj. - Ahoj.
- Páči sa ti! - Kráčaj.
No, hovorím si, že niektoré šaty som inšpiroval.
Ahoj, Héctor. Si v poriadku? Vyzeráš vydesene.
Ešte som ťa nevidel spoteného.
Isteže sa potím, Chad!
Ježiši. Čo je?
A kto je toto?
Som Dylan z Indianapolisu.
- Fíha! - Môj synovec.
Mal tu byť len chvíľu,
ale jeho otec mešká a nikde ho neviem nájsť.
Nevedel som, že máš rodinu v Indianapolise.
Nie! Volá sa Andrés.
Tak trochu sa oňho starám. Pozri, je to komplikované.
Kiežby som to mohol vysvetliť, ale istá VIP už pôjde na letisko
a musím sa vrátiť k jej chatke,
ale nemôžem, lebo mám pri ruke dieťa.
No, mohol by si ho nechať tu a ja ho postrážim.
- Naozaj? To by si urobil? - Áno.
Ďakujem pekne.
Hneď sa vrátim. Musím uhasiť požiar.
Perlivú či nie?
Pane?
Perlivú či nie?
Prepáčte. Perlivú, prosím. Áno.
Tiež.
Je len pre elitných členov.
Hej, hej! Upoko... Upokojte sa.
To nič.
Vďaka, Joe.
Práve si mu zachránil život.
- Aké ohľaduplné. - Salud.
Héctor,
mojej priateľke a jej ex si práve doslova zavesil dieťa na krk.
- Áno, bolo to... - Počkať. Čie to bolo dieťa?
Netuším.
Ale pamätám si to tak, ako by bolo Juliine a Chadovo.
Nie sú zlatí? Kto by povedal, že to Chadovi pôjde s deťmi?
- Ja nie. - Že?
Po výlete sa úplne zmenil.
Napravil všetky veci, ktoré ma na ňom frustrovali.
To je skvelé pre Chada.
A zjavne aj pre teba. Akoby bol konečne dokonalý.
- Jéj. - Hej.
Vravel si, že ti to nevadí.
Deje sa niečo?
Vôbec! Skvelé.
Tak ako vy traja. Aká skvelá rodinka. Pekný deň.
Vidíte, pre toto vás Julia opustila.
Čože?
Povedal som len: „Pekný deň.“
Dobre. Povedali ste: „Pekný deň?“ alebo „Pekný deň?“
Dvakrát si povedal to isté.
Mali ste jej povedať, ako ste sa cítili.
Fíha.
Takže teraz si expert na ženy.
Dobre, to nerobte.
- Nepoznáte ma tak. - Dobre.
Mám kopu...
Pani Ramírezová, nezdržíte sa dlhšie?
Tu je môj čašník.
Dnes si ma opustil.
A počas poslednej návštevy v Las Colinas.
Prepáčte. Nebol to zámer, verte mi.
Počkať. Povedali ste posledná návšteva?
S manželom sme si kúpili zdieľanú nehnuteľnosť v Cancúne.
Bude mi to tu chýbať, ale mala by som ísť.
No, než odídete, prosím,
chcem len povedať, že som veľký fanúšik kníh, ktoré vydávate.
Videl som, ako ste zmenili životy mnohých, mnohých nových spisovateľov
priamo z tejto chatky.
Ich príbehy vďaka vám cestovali z ich malých bytov do sveta a...
Dobre, dobre.
Už si ma dosť obmäkčil.
Čo pre teba môžem urobiť?
Chcel som sa len spýtať, či by ste...
Nechaj ma! Hľadám svojho syna!
Nechytaj sa ma.
Čo máš za problém?
Prepáčte mi.
Hneď sa vrátim.
Pozor, debil!
V akej ste izbe? Pomôžem vám.
- Netreba. - Áno, áno. Chápem. Nesúdim.
Dajte mi tri pivá a začnem tancovať ako v Thrilleri...
Memo, prevezmem to.
Ahoj.
„Memo, prevezmem to.“
Dopekla, čo to robíš?
- Prišiel som po syna? - Nuž, meškáš.
A si ožratý. Bol si vôbec na pohovore?
Isteže.
Ale bola tam kopa mladých, čo prišli na rovnakú pozíciu.
Vieš, aké je to nepríjemné?
A to, že nemáš prácu, nie je?
Pokúsil som sa! Ale stále mi kládli otázky.
Ako: „Prečo máte takú prestávku v životopise?“
- Lebo sám vychovávam dieťa! - „Sám“?
A ja som nič, hej?
Podporujem ťa už roky. Nás.
Prečo som podľa teba prišiel do Mexika?
Aby som ti pomohol. A ty mi život len sťažuješ.
Ach, aké poetické.
To bude v jednom z tvojich malých príbehov?
Nie sú to malé príbehy!
Netušíš, čo píšem.
Je mi to fuk.
Vezmem si Andrésa a pôjdem.
Toto miesto je príliš ružové.
Počkaj.
Takto si Andrésa nevezmeš.
Nech ostane so mnou. Je tu v bezpečí.
Uhni.
Priznaj sa. Žiarliš. Prichytila som ťa.
Prichytila pri čom? Čítaní novín v chodbe?
To nie je zločin.
Toto sú zločiny.
Héctor?
Čo sa stalo?
Dvojčatá sa topili v bazéne.
Samozrejme, zachraňoval som tú viac sexi,
ale potom jej to druhé dvojča dávalo dýchanie z úst do úst,
a tak sa z nej stalo viac sexi dvojča.
Tak som zachránil obe.
Teraz majú dvojité rande s Héctorom, čo dvojčatá zachránil.
Vravel som, je vtipný.
Áno, hotový zabávač.
S Juliou nám to dobre padlo,
aby sme prerušili hádku a... a boli k sebe úprimní.
Máximo, čo ti je?
Myslela som, že mi veríš.
Takýto naozaj si?
Nie.
Ale keď som videl, ako sa zbližuješ s Chadom,
smiali ste sa, vtipkovali,
vydesilo ma to.
Amor, ale to už sme prekonali.
Teraz som s tebou a je to jedno z mojich najlepších rozhodnutí.
Takže s Chadom spolu nevychováte to cudzie dieťa?
Ak s niekým vychovám cudzie dieťa, budeš to ty.
Hej, ľudia, len nápad.
Možno si žiarlil,
lebo sme s Juliou spolu trávili toľko času.
A keďže ste obaja veľmi zaneprázdnení svojimi kariérami,
možno nahrádzaš smútok
z nedostatku spoločného času frustráciou.
Alebo nie. Neviem. Už aj predtým som sa mýlil.
Idem si zahrať na klavír.
Chad sa zmenil.
A obaja máte pravdu.
Tak veľmi sme boli zaneprázdnení najnovším „super párom“ Acapulca,
že sme spolu netrávili veľa času.
Dopekla s naším úspechom!
Nuž, tvojmu butiku sa darí a ja mám prácu zvládnutú.
Mám pocit, že veci sa utrasú.
Máximo!
Kde si ju schovával?
Možno som sa unáhlil.
Dulce je sladká.
A nielen preto, že jej meno po španielsky znamená sladká, čo už viem.
Dulce.
Prišla do mojej kancelárie s podnosom sladkostí a navrhla...
Nuž, hovor.
Myslela som, že by sme mali pridať nový apartmán, ambasádorský,
keďže všetci vedia, že ho nemáme.
Geniálne, však?
Ahoj.
Dulce bola dobrá.
Každý prekukol jej plán, ale u Diane to zmenila na pozitívum.
Nerád to slovo používam,
ale z Memovej sestry sa vykľula fakt...
Naozaj ma mrzí, že ruším, ale musela som prísť a povedať, že som veľká fanúšička.
To je veľmi milé.
Môžeme sa odfotiť?
Iste, iste. Deje sa to často.
Tak čo, selfie, alebo len mňa?
Prepáčte. Nie s vami.
Ale môžete ma odfotiť s pánom Aguirreom, ak chcete.
Pane, vaše knihy mi zmenili život.
Ďakujem.
Ďakujem, že si si ich prečítala. Naozaj.
Ďakujem.
Mám malú, ale fanatickú základňu čitateliek.
Ľudia zbožňujú vášnivú, fantastickú romantiku.
Mali by ste si prečítať príbehy od fanúšičiek.
Je to veľmi, veľmi, veľmi živé aj na mňa.
Netušil som.
Popravde, nikdy by som ťa nemal za spisovateľa.
Vždy si bol skôr Don Juan.
Nikdy som sa nepovažoval za uhladeného sukničkára.
Bol som len pozorný a starostlivý čašník.
Dobre. Možno trochu uhladený.
Ale veľmi, veľmi, veľmi málo. Ha?
Možno vaše príbehy nie vždy vykresľujú celý obraz, čo, šéfe?
No, očividne ste nespoľahlivý rozprávač.
Mysleli ste si, že Chad a Julia sa k sebe vracajú.
A že Héctor bol len bazénový čašník.
Máš pravdu, máš pravdu.
Asi sa svet netočí len okolo mňa.
Čudné.
Idem po Huga. Tešilo ma.
Takže, Héctor, vždy si vedel, že budeš spisovateľom?
Určite som pochyboval.
Ale niekedy stačí jeden človek, ktorý ťa k tomu postrčí.
Rozhodla tá pani, že budeš hasičom?
Bohužiaľ nie.
To je škoda.
No tak. Do postele.
Už je neskoro.
Prečítaš mi rozprávku?
Andrés, chceš si znova vypočuť tú o medvedíkovi v hračkárstve?
Je veľmi smutná.
Neprečítaš mi jednu svoju?
Áno. Dobre.
Prečo nie?
Volá sa Ružový zámok.
„Oblaky sa rozplynuli
a odkryli tak veľkolepý ružový zámok, ktorý chránilo mocné jazdectvo.
Nebezpečenstvo číha pred hradbami!
Ale pre jedného odvážneho andalúzskeho rytiera,
ktorého kučeravé kadere mu závidelo celé kráľovstvo,
neboli rizikom kopije ani meče.
Bola to láska.
Jeho tajná láska.
K zvodnej, zmyselnej, úchvatnej, zlatovlasej kráľovnej zvanej...“
Počkať, asi mi chýba strana.
Preklad titulkov: Jozef Ferencz