Uskumatu, et peame lauda ootama.
Mul pole ootajate maksuaste.
Hei! Ei trügi ette!
Ta ei trügi ette. Väikest nunnut kuldkaarti näed?
Ta on eliitliige.
Vana Las Colinase moto oli „külaline saab, mida soovib“.
Aga nüüd külaline saab, mille vääriliseks teda peetakse.
Keegi on pahur.
Noh, mis tunne mul siis olema peaks?
Hugo hülgas mu ja läks trossisõidule.
Julia ei tule ärasaatmisele ning pettumus ja nigel tekiila ei segune hästi.
Mul on idee. Räägi mulle mõni lugu oma minevikust.
Ma teadsin, et need meeldivad sulle.
- Eelistan neid su oleviku üle kurtmisele. - Võtan seda ikka komplimendina.
Niisiis... See oli peaaegu 40 aastat tagasi
ja töötasin usinamalt kui eales varem.
Máximo?
Sul on ju vaba päev?
Jah, aga mõtlesin, et seda oleks lõbus tööl veeta.
Olgu. Õhtusöögil näeme.
Mõtlesin, et mul oleks lõbus seal süüa.
Tšau!
Meil on lõbust eri arusaamad.
Sellal kui ma Las Colinases rohkem aega veetsin,
aitas Esteban Sarat väitlemisega...
SARA TURNIIRIVÕIT
...ja mu ema oli tänu oma uuele kirele taas reipaks muutumas.
Kallis! Ma lähen poodi. Kas tahad midagi?
- Ei? Hästi. - Mantliga lähed?
Mul tekivad külmahood.
Sellised asjad on olemas?
Aga ta ei julgenud veel
oma värskest elastaanilembusest kellelegi rääkida.
Süüdi võis olla see, et liialt töötasin, aga äkitselt tajusin ma ohtu
uues kolleegis, kes tundus olevat paras...
Meesteõgija
Memo õde Dulce jättis kõik teised enda varju.
Ning hakkas tunduma, et ta teab, mida teeb.
Mul oli aega vaid töö jaoks.
Máximo, on sul hetk aega?
Loomulikult.
Kas sulle sobib, kui ma Chadi kleidipoodi tööle võtan?
Miks mitte.
Augusto ja Adriana on vist valmis talle „ametikõrgendust andma“.
Ei, ma küsisin sellepärast, et ta on ju mu endine kihlatu.
Ju ma ei mõelnud selle peale.
- Oot. Kas peaksin selle peale mõtlema? - Mida? Ei.
Selleks mainisingi. Sest sul pole muretsemiseks põhjust.
Olgu, ma siis ei muretsegi selle pärast. Algusest peale ei muretsenud.
- Kõik on hästi. - Tore kuulda.
Mõnesid kutte häiriks see, et päevad läbi koos oleme.
Noh, mind mitte.
Usaldasin Juliat,
aga miski selle juures tekitas minus tunde... Püha müristus!
See on Héctor!
Oh sa! Ta näeb hea välja.
- Tule, varja mind. - Máximo?
Nii suur rõõm on sind näha.
- On või? - Jah.
Sa polegi pahane selle pärast, kuidas asjad lõppesid?
80-ndad olid ju, täis vigu.
Unustasin need kõik, et 90-ndatel rohkem vigu teha.
Mitu teie lauas on?
Kolm.
- Noh, juhul kui tahaksid meiega liituda. - Muidugi.
Olgu. Tänan.
Oih! See on vaid eliitliikmetele.
- Tulge minuga. - Uskumatu...
Külaline peaks saama, mida soovib.
Siin on teie valikuvõimalused.
Need pošeeritud munad on isuäratavad.
Vau.
Uskumatu, Héctor!
Sa näed täpselt samasugune välja.
Mis su saladus on?
Infrapunamaskid?
Ei. Need on kasutu pettus.
Mul on lihtsalt väga head geenid.
Oeh.
Mida te siis siiajõudmisest saati teinud olete?
No tema rääkis just mulle lugu suve lõpust aastal...
- 1985? - Jah.
Jutt oli just sellest päevast, mil sa basseini kukkusid.
- Mäletad, Héctor? - Jah, mäletan.
See oli ainus kord, mil nägin sind ilma su ikooniliste lokkideta.
See oli ülinaljakas.
Ma selgitasin Joele, kuidas rääkisime Juliaga sellest,
et Chad hakkas tööle...
Keera vaiksemaks! Ma üritan kirjutada!
ROOSA LOSS
Vend, kas sa ei kuule mind?
Olen miljon korda käskinud TV-d vaiksena hoida.
Mis viga?
Ma segan su väikest „kirjutamisrutiini“?
Sa ei lase ju kellelgi seda lugeda.
Kui mahl sai otsa, siis palun ära pane pakendit tagasi külmkappi.
- Seda ei teinud mina. - Olgu.
Ma ei taha täna kakelda.
- Mul on väga tähtis päev. - Mul ka.
Turismiamet palkab giide ja arva, kes läheb tööintervjuule.
Ma panen isegi triiksärgi selga.
Kas laenaksid triiksärki?
Laenan kõiki oma riideid, kui see aitab sul tööle saada.
Mul on igat värvi särke. Oleneb, palju rinnakarvu näidata tahad.
Üldse ei taha. Ja sina pead Andrési hoidma.
Mida? Ei.
- Ma ei saa last tööle kaasa võtta. - Küll saad.
Sa ju oled omanikuga intiimselt lähedane, eks?
Enam mitte. Ei. Mul on kahju.
- Tere hommikust! - Hommikust!
Siin sa oledki! Tead mida, Andrés?
Sa veedad päeva oma onuga.
Las Colinases?
Tõesti?
Jah.
Täna tuled minuga. Vaata.
Tegin isegi sulle snäki, mida tee peal süüa.
Aga tead,
kui hilineme, jääme bussist maha.
Tule talle pärast tööintervjuud järele.
Hiljemalt kell 14, palun. Õnn kaasa!
See on minu oma, jobu!
Andrés, läki!
- Head aega, isa! - Tšau, poeg! Armastan sind!
Peame jooksma, sest oleme hilinemas.
Kas tahad suurena tuletõrjujaks saada?
- Soovin, aga vist ei saa. - Miks mitte?
Ma poleks eal selleks piisavalt vapper.
Ning ma magan siiani lambivalgel.
Kuula mind.
Ära enam mu kuuldes ütle, et sa midagi teha ei suuda.
Paljud ütlevad sulle, et su unistused on võimatud,
seega ära ole esimene, kes nii ütleb.
Muidu tuleb kunagi päev, mil tahad oma unistusi püüda,
aga oled 30-aastane ja liiga hilja võib olla.
Kas mõistad?
- Jah, onu Héctor. - Tore.
Mida sa alati kirjutad?
See on romaan. Minu romaan.
Olen seda aastaid kirjutanud ja
see sai viimaks valmis.
Näitan seda hotellis külalisele.
Lahe. Kes ta on?
Väga mõjuvõimas kirjastaja.
Tahad tuletõrjujaks saada, eks? Ma olen sarnases olukorras.
Ja see tädi otsustab, kellest tuletõrjuja saab.
Seega vajan vaid viit minutit, et oma kirjatööd näidata
ja teda veenda, et olen tuletõrjujaks saamiseks piisavalt hea.
Mõistad?
Võib-olla hakkan hoopis arstiks. Tuletõrjujaks saamine tundub keeruline.
Näe. See on Lasteklubi.
Vau! Eks?
Sa jääd veidikeseks ajaks siia.
Mängid ja lõbutsed teiste lastega.
Ja siis paari tunni pärast tuleb isa sulle järele.
Olgu?
Muide, see koht on vaid külalistele, seega peame teesklema.
Täna on su nimi Dylan.
Ning sa oled Indianapolisest.
Dylan Indianapolisest.
Täiuslik.
Adios.
Hei, Memo.
Vabandust, et segan sind päevitumas? Pikutamas?
Igatahes... Olen nüüd valmis oma vippide paviljoni üle võtma.
- Tuleta mulle meelde. Millise? - Cristela Ramíreze oma.
Ta käib korra aastas Acapulcos ja on viimase päeva basseini ääres,
nautimaks päikest ja, mõistagi, minu laitmatut teenindust.
Kirjastaja Ramírez!
See on tema amet? Veider.
Nojah, asi on aga sedasi,
et kuna sa hilinesid, pidin paviljoni Dulcele andma.
Mida? Aga mina olen selleks tööks parim.
Tean, et Cristelal on lemmiktool, et ta joob vaid Prantsuse martiinisid
ja et talle meeldib, kui äsja kuivatist tulnud rätik
lugemise ajal tema kaela toetab.
Olgu, see on kõhedust tekitavalt detailne...
Anna ta siis mulle!
Auto viib ta kell 15.30 lennujaama. Pärast seda tee minuga, mida tahad.
Eemaldan isegi basseinifiltritest juukseid...
nädal aega.
Hästi,
kuu aega.
Tähendab... Ma ju olen siiski basseinipoiste juht.
Küllap veenan Dulcet nõustuma.
Mitte mingil juhul! Cristela on minu jagu.
Aga ta on püsikunde Héctoril, kes teab, mis talle meeldib,
ja on aastaid õppinud tundma...
Talle meeldivad Prantsuse martiinid, pruun rotangist seljatoega tool
ja soe rätik kaelal.
Olgu. No Héctor, küll tuleb teisigi vippe.
Miks tema nii tähtis on?
Tahad teada miks?
Sest ta...
Ta annab suure jootraha.
Lausa väga suure.
Noh, minu jaoks pole asi rahas.
Cristela on inspireeriv.
Ta ehitas üles oma äri, ilma et laseks meestel tema teed määrata.
Selline mentorlus on Acapulco tänavatelt pärit tüdrukule
hindamatu.
Vau. See tõesti liigutas mind.
Vaata teda nüüd!
Näen vaid neiut, kes üritab klaasist lage purustada.
Uskumatu!
- See on ju nepotism! - Hei!
Ma ei tea seda sõna, aga sellega tegu pole.
Mul on kahju, Héctor, aga see on selgelt Dulcele tähtsam.
Jätan paviljoni talle.
- Sa oled aegade parim vend! - Ülemus! Tahtsid öelda „ülemus“.
Ma iial ei...
Mis sõna ongi selle kohta, kui pereliikmeid soosid?
Preili Ramírez!
Siin sa oledki.
Dulce võttis ühe mu vipi endale ja Memo laseb sel juhtuda.
Kuidas võib keegi nõnda mu territooriumile tungida?
Ma hakkan endalt sama küsima.
Máximo.
Máximo!
Kas oled Dulce juures midagi kahtlast märganud?
Jah. Arvasin, et vaid mina näen seda.
Ta on justkui see multikakonn,
kes tantsib torukübaraga, kui sa ei vaata.
Aga kui tema poole vaatad, põmaki,
on ta lihtsalt konn.
Seda Hispaanias polnud. Aga jätad ta mu paviljonist ilma?
Mida? Ei, ma ei saa basseinialas Memo otsuseid tühistada.
Aga Dulce on oportunist. Basseiniala on alles algus.
Sedasi tahab ta järgmisena sinu tööd.
Kuule, ma ei saa sundida teda paviljoni sulle andma, aga...
Olgu, ta tuleb. Teeme ära!
Ei, ma juba hoolitsen kahe külalise eest!
Héctor, ma olen su ülemus.
Selle uskumatult tähtsa külalise jaoks pole kedagi teist.
Tasemini.
Vii see saadikusviiti või muidu...
Aga see on teisel pool hotelli!
Noh, see väga tähtis külaline maksab sinna viidu eest kolmekordselt.
- On ju ahvatlev? - Kolmekordselt?
Ma võin selle ise viia.
Dulce, pole vaja.
See on Héctori vastutus.
Sa juba tegeled hinnatud vipiga ning ma ei tahaks...
- Pole viga. Héctor võtku ta endale. - Kindel?
Sa ju tahtsid, et Cristela sind inspireeriks.
Mind inspireeris juba tema rahakott.
Vau. Noh, suur tänu sulle, Dulce!
- Jah, tänan. - Oled tubli tiimiliige.
Aitan alati rõõmuga.
- Edasi, tiim! - Jah!
Ta saab väga kurjaks, kui mõistab, et saadikusviiti pole.
Loodetavasti on Cristela allesjäänud raha seda väärt.
Usu mind, asi on seda väärt.
Indianapolisest pärit Dylani vanemad,
palun minge kohe Lasteklubisse.
Lasteklubi suleti tund tagasi.
Viie minuti pärast saadame lapse leiunurka.
- Hei, Ximena. - Hei, Héctor.
Viin Dylani vanematele. Nägin neid vestibüülis.
Olgu. Ta on seal. Vaene poiss. Nii unarusse jäetud.
Ta suudab vaevu oma kodulinna nime hääldada.
Hei, Dylan! Otsime su vanemad üles!
Kas teeskleme veel?
Jah. Ning nüüd mängime peitust
ja otsime su isa üles.
LASTEKLUBI
Héctor, ma nõuan selgitust.
Vabandust, Diane. Tean, et töötajad ei...
Kes see armas väikemees on?
Ma olen Dylan Indianapolisest.
Ja kui vana sa oled?
Ma olen Dylan Indianapolisest.
Ta oli viimane laps Lasteklubis pärast sulgemisaega.
Ma viin ta tagasi vanemate kätte.
Nii kena! Mulle vist meeldib su selline külg, Héctor. Väga armas.
Peaksin sättima hakkama.
Alejandro Vera tuleb mulle oma kopteriga järele, et kuurordi kohal tiirutada.
Töö asjus?
Näiliselt. Aga ta mainis Proseccot.
Ta teab mu nõrkust.
Tšau, nuntsik.
- Tšau. - Tšau.
- Ta meeldib sulle! - Kõnni!
Tahan kindlalt arvata, et inspireerisin osasid disaine.
Hei, Héctor! Kõik kombes? Sa paistad paanitsevat.
Ma pole sind varem higisena näinud.
- Muidugi ma higistan, Chad! - Isver. Mis viga?
Ja kes tema on?
Ma olen Dylan Indianapolisest.
- Vau! - Minu vennapoeg.
Ta pidi veidi aega siin olema,
aga tema isa on hiljaks jäänud ja ma ei leia teda.
Ma ei teadnud, et sul on Indianapolises sugulasi.
Ei! Tema nimi on Andrés.
Ma hoolitsen tema eest. Tead, asi on keeruline.
Tahaksin selgitada, aga üks vipp läheb kohe varsti lennujaama
ning ma pean tema paviljoni naasma, aga ei saa, sest mul ripub laps sabas.
Noh, võid poisi siia jätta. Hoian tal silma peal.
- Tõesti? Teeksid seda? - Jah.
Suur tänu!
Tulen kohe tagasi. Pean tulekahju kustutama.
Mulliga või ilma?
Härra?
Mulliga või ilma?
Vabandust. Mulliga, palun. Jah.
Ma võtan sama.
See on vaid eliitliikmetele.
Hei! Rahu... Võta rahulikult!
Pole viga.
Aitäh, Joe.
Sa päästsid selle mehe elu.
- Väga hooliv. - Salud.
Héctor,
sa andsid mu pruudile ja ta eksile lapse, kelle eest hoolitseda.
- Jah, see oli... - Oot. Kelle laps ta oli?
Mul pole aimugi.
Aga minu mäletamist mööda tundus küll, nagu ta oli Julia ja Chadi laps.
On ju armsad? Kes arvanuks, et Chad on lastega osav?
- Mina mitte. - Eks?
Ta naasis oma reisilt muutunud mehena.
Tegi korda kõik, mis mind ta juures frustreeris.
See on Chadi jaoks nii tore.
Ja sinu jaoks vist ka. Ta on justkui viimaks täiuslik kutt.
- Jee! - Hei.
Sulle ju sobis, et Chad siin töötab.
Kas kõik on korras?
Võrratu! Täiuslik!
Nagu te kolm. Täiuslik pere. Kena päeva jätku!
Näed, sellepärast Julia su maha jättiski.
Mida?
Soovisin vaid kena päeva jätku.
Olgu. Kas sa ütlesid „kena päeva jätku“ või „kena päeva jätku“?
- Sa just kordasid sama lauset. - Öelnud talle, mida päriselt tundsid.
Vau.
Nüüd oled siis sina naisteekspert?
Olgu, ära sedasi tee.
- Sa ei tunne mind nii. Mul on palju... - Olgu.
Preili Ramírez,
veidi kauemaks jääda ei taha?
Siin mu tavapärane kutt ongi.
Sa hülgasid mu täna,
minu viimasel Las Colinase visiidil.
Vabandust, ma ei teinud seda omal valikul. Oot, see jääb teie viimaseks visiidiks?
Ostsime abikaasaga ajaosaku Cancúnis.
Hakkan siinset paika igatsema, aga lahkun nüüd.
No enne kui lähete, palun,
tahan öelda, et olen teie kirjastatud teoste suur fänn.
Ma olen näinud teid muutmas paljude uute kirjanike elusid
siinsamas paviljonis.
Aitate nende lugudel tillukestest korteritest laia ilma jõuda ja...
Olgu.
Moosisid mind piisavalt.
Mida soovid?
Tahtsin vaid küsida, kas võiksite...
Jäta mind rahule! Ma otsin oma poega!
Ära puutu mind!
Mis su probleem on?
Palun vabandust.
Tulen kohe tagasi.
Vaata ette, jobu!
Öelge, mis ruumis olete. Ma aitan teid.
- Ma ei vaja abi. - Jah, selge. Hukka ei mõista.
Pärast kolme õlut hakkan mina „Thrilleri“ tantsu vehkima...
Memo, ma jätkan ise.
Hei.
„Memo, ma jätkan ise.“
Mida kuradit sa teed?
- Tulin oma pojale järele? - Hilinedes.
- Ja joobnult. Tööintervjuul üldse käisid? - Muidugi!
Aga seal oli sama töökoha asjus kari teismelisi. Tead, kui piinlik see on?
Aga pole piinlik töötu olla?
Ma üritasin! Aga nad esitasid aina küsimusi,
nagu: „Miks su CV-s nii suur lünk on?“
- Sest ma kasvatan üksi last! - Üksi? Mina käigu kuradile, eks?
Ma olen aastaid pidanud ülal sind, meid.
Selleks Mehhikosse tulingi.
Et sind aidata. Sina aga teed kõigega mu elu raskemaks.
Nii poeetiline.
Kas see läheb mõnda su väiksesse loosse?
Need pole väiksed lood!
Sul pole aimugi, mida ma kirjutan.
Mul on suva!
Las ma võtan Andrési, siis lahkun.
See paik on liiga roosa.
Oota.
Ma ei lase sul sellisena Andrési ära viia. Jäta ta minuga. Siin on ohutum.
Eest ära!
Tunnista, et oled armukade! Vahele jäid.
Millega jäin vahele? Ajalehe lugemisega? See pole kuritegu.
Kuriteod on need.
Héctor?
Mis juhtus?
Ühed kaksikõed olid basseinis uppumas.
Mõistagi üritasin ma kuumemat kaksikõde päästa,
aga siis tegi teine talle suust suhu hingamist,
mis tegi elustajast kuumema kaksikõe, seega ma päästsin mõlemad.
Nüüd on neil topeltkohting kaksikute elluärataja Héctoriga.
On ju naljatilk?
Jah, väga naljakas.
Vajasime Juliaga seda naeru,
et oma vaidlust lõpetada ja teineteisega aus olla.
Máximo, mis sinuga toimub? Arvasin, et sa usaldad mind.
Kas selline sa oledki?
Ei.
Aga nähes sind ja Chadi lähedasemaks saamas,
koos naermas, omavaheliste naljade üle, ma paanitsesin.
Amor, aga see kõik on me jaoks minevik.
Nüüd olen ma sinuga ja see on üks mu elu parimaid otsuseid.
Te Chadiga ei hakkagi koos seda suvalist last kasvatama?
Kui kavatsen suvalist last kasvatada, siis sinuga koos.
Kuulge, väike mõte.
Sa võisid armukadedust tunda, sest veedame Juliaga nii palju aega koos.
Ja kuna teil mõlemal on oma karjääridega ülikiire,
võid koos veedetud aja nappusest tingitud kurbust frustratsiooniga asendada.
Või siis mitte. Olen varemgi eksinud.
Ma lähen jämmin paaniflöödiga.
Chad on muutunud.
Ja teil mõlemal on õigus.
Meil on Acapulco uusima „võimsa paarikesena“ nii kiire,
et teineteise jaoks aega napib.
Olgu neetud meie edu!
No sinu butiigil läheb hästi ja mul on oma töö käpas.
Mulle tundub, et olukord on rahunemas.
Máximo!
Kus sa teda varjanud oled?
Võisin ennatlikult hõisata.
Dulce on nii magus.
Ja mitte vaid seetõttu, et ta nimi tähendab hispaania keeles magusat.
Dulce.
Ta tuli maiustevaagnaga mu kabinetti ja pakkus välja...
Noh, räägi ise.
Võiksime lisada uue sviidi, mille nimeks on saadikusviit,
sest kõik teavad, et meil sellist pole.
Geniaalne, eks?
Tšauki!
Dulce oli osav.
Igaüks näinuks tema plaani läbi, aga ta muutis selle Diane'iga võiduks.
Ma ei kasuta seda sõna tihti,
aga tuli välja, et Memo õde oli tõeline...
Vabandust, et segan, aga ma pean ütlema, et olen suur fänn.
Väga armas.
- Kas võiksime pilti teha? - Ikka. Minuga juhtub seda tihti.
Kas teeme selfi või tahad pilti vaid minust?
Vabandust, mitte sinust.
Aga võid mind hr Aguirrega pildistada, kui tahad.
- Härra, teie raamatud muutsid mu elu. - Tänan.
Suur tänu, et neid lugesid. Tõesti.
Tänan.
Mul on väike, aga fanaatiline lugejaskond.
Neile meeldivad sensuaalsed fantaasiaromaanid.
Peaksite nende fännikirjandust lugema.
See on isegi minu jaoks nii siivutu.
Mul polnud aimugi.
Ausalt öeldes poleks ma eal sind kirjanikuks pidanud.
Sa olid alati pigem latiinoarmuke.
Ma ei näinud end iial hurmava naistemehena.
Olin lihtsalt tähelepanelik ja hooliv teenindaja.
Olgu, võib-olla veidi hurmav.
Aga väga väiksel määral, eks?
Su lood ei pruugi alati terviklikku muljet anda, boss?
Sa oled ilmselgelt ebausaldusväärne jutustaja.
Sa arvasid, et Chadist ja Juliast saab taas paar.
Ning et Héctor oli pelk basseinipoiss.
Sul on õigus.
Ju maailm ei keerlegi vaid minu ümber.
- Veider. - Lähen Hugole järele. Oli tore tutvuda.
Héctor, kas sa siis teadsid alati, et sinust saab kirjanik?
Mul oli kindlalt kahtlusi.
Aga vahel on ühtainsat isikut vaja, et vajalikku tõuget saada.
Kas see tädi otsustas sinust „tuletõrjuja“ teha?
Kahjuks mitte.
Jama.
Tuttu nüüd.
Aeg on hiline.
Kas loeksid mulle lugu?
Andrés, tahad taas mänguasjapoes oleva kaisukaru lugu kuulda?
See on väga kurb.
Võiksid mõnda oma lugu lugeda.
Olgu.
Miks ka mitte.
Selle pealkiri on „Roosa loss“.
„Pilved tulid eest,
paljastades kõrguva roosa lossi, mida kaitses võimas ratsavägi.
Lossimüüride taga varitses oht!
Aga ühele vaprale Andaluusia rüütlile,
kelle lokke kadestas kogu kuningriik,
polnud tõeline risk odad ja mõõgad,
vaid armastus.
Tema salaarmastus,
mida tekitas temas võluv, sensuaalne, kütkestav kuldblond kuninganna nimega...“
Üks lehekülg on vist puudu.
Tõlkinud Silver Pärnpuu