DET ULTIMATA MORS DAG-FIRANDET!
Det var mors dag i Mexiko, och mamma var glad åt det jag planerat.
Nej! Det är för mycket.
Jag var glad. Hon var egal.
Det är min dag och jag vill laga mat åt min familj.
Men det är mors dag-brunch på Las Colinas! Vet du hur svårt det är att boka den?
Om man nu inte är biträdande chef.
Vilket jag är.
Máximo, om din mor vill stanna hemma med familjen på sin dag,
- hur kan vi neka henne det? - Tack!
Vilken tid ska jag be min mamma att komma?
Doña Rosita? Komma hit? Igen?
Mamma tyckte om Doña Rosita.
Men sen bröllopet hade hon besökt lägenheten ofta.
Vet du vad, gubben? Om det är så viktigt för dig,
så går vi på din brunch. Bara vi fyra, eller hur?
Ja.
Hörni. Ni borde verkligen låsa dörren. Vem som helst kan kliva in.
Sjyst soffa.
Máximo, vem är den här skalliga vitingen?
Attans, du var mitt i en historia, va?
I ärlighetens namn, det är han alltid.
Förlåt. Man kan inte vänta för evigt. Jag måste få veta.
Kommer du nån vart med Paloma?
Vi ska äta mojarra frita.
Vad synd. Jag hoppades hon skulle laga middag.
Det är middagen. En friterad fisk kryddad till perfektion.
En tugga så känns det som hemma.
Jag kan be henne duka för en till om du vill?
Nej. Nej, nej. Jag är emot att äta nåt som kan se mig i ögonen.
Och det finns en Burger King i närheten, så...
Kul att du anammar min kultur!
Okej, var var jag?
Åh, visst, visst.
Jag pratade om den viktigaste mexikanska helgdagen förutom...
Nej, nej. Faktiskt...
Förlåt, Jesus...
Mors dag var nummer ett. Och jag var...
Så exalterad! Det ska bli så kul!
Och jag lovar att ni inte kommer se smekmånadsparen i jacuzzin.
Bubblorna döljer ingenting.
Máximo. Behöver jag en slips?
För jag äger två. Min bruna och min andra bruna.
Nej. Vänta. Har jag bara en slips?
Åh, nej! Vad är det för fel, Sara?
Gumman, är du sjuk?
Sara var inte sjuk. Om inte The Go-Go ́s är en sjukdom.
The Go-Go's var ett legendariskt kvinnligt punkband.
Och din mamma var besatt av dem.
De råkade vara i Acapulco den dagen, för att signera skivor,
och hon tänkte inte missa dem,
även om det innebar att spela sjuk på mors dag.
Jag är jättekall, mamma, men även varm.
Som tur var, märkte inte mamma vilken dålig skådis hon var.
Det avgör saken. Du stannar hemma. Kom.
- Men oroa dig inte. Jag stannar med dig. - Det kan du inte!
Vad?
Du kan inte... missa din speciella brunch.
Då skulle jag må ännu sämre. Om det nu är möjligt.
Oroa dig inte. Jag har den perfekta vikarien.
Mamma, vill du gå på brunch?
Nej det är inte frukost. Nej, inte lunch heller.
Bara lita på mig. Du kommer älska det.
Hon sa ja.
- Vad ler du om? - Inget. Allt. Jag känner mig lycklig.
Vad är oddsen att jag får jobba med min drömtjej varje dag?
Måste vara en på miljonen.
Máximo, visst är det fantastiskt?
Vi får båda gå till jobbet varje dag med våra drömtjejer.
Okej. Två på miljonen.
Julia, du borde kolla dina klänningar i presentbutiken.
Nej. Ligger de bakom solskyddsdisplayen igen?
Diarrémedicinen.
Å andra sidan, är det butikens storsäljare.
Jag borde gå. Don Pablo tog ledigt,
så jag har dubbelt så mycket att göra före brunchen med mamma.
På tal om det, Memo, är du redo för din första mors dag som poolchef?
Absolut. Jag har nåt speciellt planerat för mammorna vid poolen.
Jag är bra med mammor.
Mamma säger att jag är den största mammagrisen.
GLAD MORS DAG
Åh, Memo. Du har ingen aning.
Dagen du står inför är olik allt du nånsin upplevt.
- Héctor, det är bara mors dag. - Om det vore så enkelt.
Mexikanska och amerikanska mors dag infaller på olika dagar,
men i år, infaller de under samma helg.
Det händer med några års mellanrum, när Gud vänder oss ryggen.
- Glad mors dag! - Nu är de ditt problem.
- Glad mors dag... - Hejdå. Ha så kul, raring.
Okej.
Så hemskt kan det väl inte vara?
Handlar inte mors dag om blommor och godis och tid med familjen?
Inte för amerikanska mammor på semester.
De är ute efter att dumpa ungarna och få lite egentid.
Som att få en massage eller en pedikyr?
- Inte direkt. - Bartendern!
Jag behöver en shot för varje barn jag fött, plus fem extra! Det är mors dag!
- Låt spriten flöda. - Skynda!
Jag skyndar mig!
Stormen har begynt.
Brunch var kl 12, så jag hade fem minuter på mig
för ett en-timmes möte.
Nästa veckas schema är klart. VIP-gästerna har behandlats "VI".
Och slutligen, vi har fått igång jacuzzin igen.
Bra. Vad var problemet?
En baddräkt fastnade i jetstrålarna när gästen hade den på sig.
- Jösses. Så var... - Helt naken? Ja.
Lugn. Han var för hårig för att nån skulle se nåt.
Inte min nästa fråga, men bra att veta.
Du tycks ha allt ordnat, Máximo, jag är imponerad.
Vad kan jag säga, miss Davies? Det är en ära att stå till tjänst.
- Om det inte är nåt annat? - Det är det faktiskt.
Jag vill gärna ha din input på lite hotellaffärer.
- Har du tid med en jobblunch idag? - Idag? Du och jag?
- Runt kl 14 eller 15? - Nej, amerikansk lunch, normal tid. Nu.
Bara om det funkar för dig.
Det lät som ett ja. Vad kul.
Förlåt, mamma. Jag såg verkligen fram emot det.
Ingen fara, gubben. Jag förstår. Det är ditt jobb.
- Lugn. Gör det du måste. - Tack!
Gör er redo för en fantastisk måltid.
- Jag bad vår maître d' att slå på stort. - På stort? Det kan bli gigantiskt.
Jag är tillbaka innan ni börjar på krabban.
- Ja, gubben min. - Gud! Titta på de här priserna!
Vem behöver allt det här?
På mors dag behöver man bara vara med sina barn.
Är det här deras skaldjurstorn? Jag trodde det skulle vara större.
Men det var omöjligt.
Las Colinas skaldjurstorn var legendariskt.
Det hade räkor, musslor, ostron, krabba.
Vet ni vad? Jag ska kolla middagen.
- Titta inte på mina kort. - Sluta. Det är jag.
Du har rätt.
- Hur går det här inne? Behövs nån hjälp? - Det går bra. Och nej.
Vad? Är det nåt problem?
Nej. Nej, nej, nej. Allt är bra.
- Säkert att det räcker med lime? - Jag är säker.
Okej. Okej.
En god mojarra frita har den där riktiga limesmaken.
Jobbar du fortfarande ideellt? Med utrotningshotade papegojor?
- Det var apor. - Apor!
Visst ja, apor.
- Men du räddade väl dem? - Alla dog.
- Jag ska kolla Hugo. - Bra idé.
Fasiken.
- Vilket sofistikerat sätt att sitta. - Nej, det är inte det. Det är...
Jag får kramp i benen efter fem timmar i receptionen.
Åh, Julia!
Hej, miss Davies! En sekund. Låt mig... Jag ställer mig upp.
Jag behöver din hjälp.
Som du vet har vi en tom lokal sen vår hjärtlösa delägare,
Alejandro Vera, tvingade bort vår älskade Johnny Glasskulas glassbar.
- Jag saknar Johnny Glasskula. - Det gör vi alla. Vilken elegans!
Nå. Jag har bett personalen om idéer på vad de anser kan fylla lokalen.
Kan du lyssna på dem och sen delge mig dina topp tre?
Ja! Visst. Jag menar, jag är smickrad att du tänkte på mig.
Jag brukar be Don Pablo, men han är ledig, då tänkte jag på Chad.
Men han är inte här, så då tänkte jag Máximo.
Men då jag ska ha jobblunch med honom och råkade se dig,
- så tänkte jag på dig! - Tack. Det betyder mycket.
Wow, vad fint det är här. Tur att du hade en extra kavaj i limon.
Den passar dig.
Miss Davies, vad var det för affärsfråga du ville ha min åsikt om?
- För jag är redo att ge den. - Vi hinner till det.
Chad älskar det här stället. Vi har en stående reservation varje år.
Det verkade synd att slösa bort den.
Jag behöver nog inte den här.
- Eller kritorna. - Självklart inte. Han är en stor pojke.
Men den här kragen stör mig.
Så stilig.
När jag satt där på Chads plats med Chads mor på mors dag,
tänkte jag: "Var det möjligt att Diane inte såg mig som den nya Don Pablo?
Att hon såg mig som den nya...
...Chad?"
SJÄLVSTÄNDIGHETSDAGEN!
Vi börjar med calamari. Det blir kul.
Medan jag ångrade att ha övergett min mor, hyste Sara inga tvivel om sitt val.
Hon var redo att stå i kö till skivaffären hela dagen.
Hon hade med sig mammas krya-på-dig-soppa om hon blev hungrig.
Det enda hon inte hade var...
En penna!
Här.
- Jag tog med en extra. - Tack.
Vänta, gillar du The Go- Go's?
Ser jag inte punkrock ut?
Det är nog för att outfiten täcker alla mina tatueringar.
Ja, jag har också en tatuering, ett skumt födelsemärke på armbågen.
- Snyggt. Ser ut som Joey Ramone. - Lite.
Titta på alla människor. Vem behöver sån här extravagans?
Det här stället är inget mer än ett löjligt slöseri med pengar.
- Skicka citronen. - Ja, mamma.
Jag tycker inte det här stället är "löjligt".
Vad pratar du om? Kallade du inte Las Colinas för "syndens näste"?
Jo, kanske.
Men min son arbetar här nu.
Vem vill ha en mimosa?
Mammorna vid poolen fick dem att öppna baren tidigt.
Det här stället förstör honom.
Ingen god son överger sin mor på mors dag!
Jag är ledsen, men jag kan inte hålla mun.
Självklart inte. Din mun är ju upptagen med krabban.
Hur kan du säga så till mig på min speciella dag?
Jaså, din speciella dag?
Jag är ledsen, Doña Rosita, men du var inte ens bjuden.
- Gud. - Vad?
Jag tänker inte sitta här och bli förolämpad.
Esteban, kör hem mig!
Åh, nej, nej. Min fru... Men min mor.
Men min fru. Som är mamma. Min mamma som ogillar min fru.
Gå.
Den bästa mors dag-presenten du kan ge mig är att köra hem henne.
- Tack. Jag älskar dig. - Jag också.
Vi går, mamma!
Gå tillbaka och ta hummern.
Förlåt mig.
Héctor, hjälp mig. Kvinnorna dränker varandra.
Jaså? En av mammorna tappade just sin rumsnyckel i mina byxor.
GAMLA TIDERS GLASS
Det viktigaste att veta är
att när gästerna kommer med ömma händer efter att ha rensat ogräs, trimmat träd,
eller skyfflat grus, vill de komma hit och köpa nya handskar.
Jag vet inte, Paco.
En butik som bara säljer handskar är lite väl enkelriktat.
Kan du köpa nya handskar åt mig, då? Snälla.
Alla dessa fruktsmoothies skulle ha roliga namn
som Razzmatazz eller Mango-a-Go-Go.
Och om man är sjuk, kan man få en vitaminboost
eller en näringsrik vetegräsmix.
Jag vet inte, Lupe.
Jag tror inte folk kommer betala fem dollar för att dricka gräs.
Det här ska du få ångra.
Så det är bara en ny glassbar?
Precis. Kall som is...
...glass!
Bara en tugga! Hur vet du att du inte gillar det om du inte smakar?
Jag gillar inte spenat. Jag tror inte varm grädde hjälper.
Kom igen. Spenat gör dig stark! Som Karl-Alfred. Har ni Karl-Alfred här?
- Du menar Karl-Alfred? - Vi säger nog inte samma sak, raring.
Kom igen. En tugga.
Jag sa ju det.
Åh, nej, nej, nej.
Nej, använd inte den där. Den är smutsig. Tillåt mig.
Det var en sak att lämna min mor på mors dag för att jobba.
En helt annan sak att vara otrogen mot min mamma med en annan mamma.
Varsågod.
Delikat!
- Så, jobbet? - Visst, ja. Det där.
Alejandro Vera vill att vi målar om hela hotellet,
vilket innebär att vi har ett svårt val att göra.
Är de här annorlunda än det vi har nu?
- Och skilda från varandra? - De kan inte vara mer annorlunda.
Den här är lax och den här är flamingo.
Jag vet att det är trivialt,
men den här Vera-typen betvivlar allt jag gör.
Som om han inte tror att en affärskvinna kan veta vad hon gör.
Vad tycker du?
Den där?
Flamingo! Jag håller med. Så mycket bättre än den hemska laxen.
Den här är också flamingo. Det är samma färg.
Jag tog två flamingor.
Åh, Máximo, tack. Vilken lättnad. Vem behöver Chad när jag har dig?
Vad sägs om ett foto, gott folk?
- Jag vet inte om... - Varför inte? Det kan vi väl?
Vänta lite. Så där!
Okej, så där! Le, kompis.
Lite närmare. Så där, ja.
Säg "Glad mors dag"!
- Tyckte du det var roligt? - Jag gillar när du verkar löjlig.
Om du vill, kan du fortsätta berätta din historia här inne.
Och kanske smaka det här?
För att se om det är nog med lime för din standard.
Det vore en ära.
Lite överdrivet. Jag vill bara slippa klagomål.
Hallå! Jag höll på att vinna.
Vändkort, vändkort, stoppkort, Uno, dra-fyra. Jag vinner.
Okej, tillbaka till skivaffären.
Min favoritsång? Jag vet inte.
Det är svårt att välja en. Det får bli: "We Got The Beat."
- Ha! Löjeväckande. - Precis.
För att...
- Den är så sönderspelad? - Ja!
Jag håller med.
Du klarade mitt test.
Jag hade en bra lärare.
Vad sa du till din mamma? För att slippa mors dag?
Inget. Hon är på ett förmånsevent för borgmästaren eller nåt.
Hon vet nog inte ens att det är mors dag.
Fast om nån av oss hade bra mammor skulle vi inte vara här,
köandes i timmar på mors dag, eller hur?
Sara borde ha varit glad.
Hon träffade just den första personen som fått henne att le sen Roberta.
Men plötsligt smakade hennes soppa som en buljong av lögner.
Jag är ledsen. Jag måste gå.
- Jag heter Sara. - Aida.
Nu kan nån äta köttsmörgås till lunch imorgon.
Fotot.
JAG ÄLSKAR DIG, MAMMA!
Herregud, vad gulligt!
Är det, miss Davies? Är det gulligt?
- Det står: "Jag älskar dig, mamma." - Det är gulligt.
Nej, det är det inte.
Du är inte min mamma. Jag borde äta lunch med henne.
Det är henne jag "te quiero".
Jag är ledsen.
Nej, jag är ledsen. Jag borde inte tala till dig så.
Det gör inget. Du har rätt att vara upprörd.
Vanligtvis litar jag till Chad i såna här lägen,
när Vera ifrågasätter vartenda beslut jag tar.
- Du tog ju det suveräna flamingobeslutet. - Alla vet att lax är bättre.
Jag bara... Jag saknar min Chad.
Jag hade aldrig sett Diane så sårbar.
Jag var så fokuserad på vad lunchen betydde för mig,
att jag inte tänkt på vad den betydde för henne.
Jag vet inte var Chad är, men om han vore här,
skulle han säga att du är en toppenchef med bra instinkter.
Du borde inte låta nån ifrågasätta dina beslut.
Tack, Máximo.
Jag kan nog äta dessert.
Jag har aldrig ätit eldbananer.
Nej. Nej, Máximo. Du måste gå.
Gå till din riktiga mamma.
Spring till henne.
Vem beställde margarita... Okej.
Inte röra, Eileen.
Hallå! Var har du varit? Det är galet där ute.
- Vänta. Gömmer du dig? - Vad? Nej. Hur vågar du?
- Jag ser till att handdukarna räcker. - För vad? En översvämning?
Visst. Jag tar en paus. Det är för mycket. Till och med för mig.
Ja, jag känner mig så smutsig.
Är det så här att vara du?
Dessvärre, ja. Att vara högklassigt kött är både en välsignelse och en förbannelse.
- Jag borde gå ut igen. - Nej.
Jag kan inte låta dig gå ut ensam.
Ingen poolpojke lämnas kvar. Nu går vi.
Sitt... Sitt kvar. Sitt kvar. Nej! Jag återkommer!
Jag kom för sent. Jag hade valt jobbet över dem jag älskade,
och allt jag fått för det var en gullig foliesvan.
Jag svär, om vi bygger ett boxinggym, kan jag få Stallone att öppna det.
Inte? Okej.
Lycka till. Hon är tuffare än Chuck Norris.
Åh, nej. Inte du också, Lorena. Jag orkar inte med en dålig idé till.
Den här kommer du att vilja höra. Följ mig.
Okej, nu kan du titta.
Jag... Jag vet inte vad jag ska säga.
Ingen förtjänar att lyfta fram sitt arbete från bakom diarrémedicinerna mer än du.
Vad gulligt.
Kan du tänka dig? Min egen boutique.
Tänk om du blir världsberömd designer i hela Acapulco?
- I hela Mexiko. - I hela världen.
Du skulle vara med i tidningar.
Stjärnor skulle bära dina klänningar på röda mattan.
Kära nån. Vem är det du bär?
Jag bär Julia González.
Åh, Lorena. Det här är... Det är så snällt av dig.
Det är... Det är som en dröm.
- Måste det bara vara en dröm? - Det är en bra fråga.
- Miss Davies. Förlåt. Jag tar bort det. - Varför? De ser fantastiska ut här inne.
Julia, är det här nåt du kan klara av?
Att sälja klänningar i presentbutiken är en sak, men det här...
Det är mycket jobb.
Ja, det är mycket jobb.
Jag måste göra om utrymmet,
fylla det med en kollektion, anställa personal, hitta material,
men jag klarar det.
Jag vet det, miss Davies. Jag har... Jag har bara inte pengarna.
Men jag har. Och jag kan inte tänka mig en bättre investering än dig.
Menar du allvar?
Nån påminde mig om att lita på mina instinkter. Så...
...ja, jag menar allvar.
Jösses. Tack. Tack, miss Davies.
Åh, nej. Tack själv. Jag ser fram emot att se dig skina.
Och att få trycka det i Veras självbelåtna, stiliga ansikte.
Det ser ut som om nån mer ätit lunch med sin mamma.
Nej. Jag övergav min mamma för att luncha med Diane.
Jag är världens sämsta son.
Máximo, var inte så hård mot dig själv.
Det tog mig 30 år att lära mig att balansera kraven
- från Las Colinas och min familj. - Hur klarade du det?
Tja...
...jag anställde nån för att göra allt det jag inte ville göra.
Inget illa ment, Don Pablo, men jag vill inte vänta så länge.
Jag måste gå.
Här. Nu har din svan en vän.
Vi... Vi gjorde det. Det är över.
Varifrån fick du alla pengar?
Varifrån fick jag alla pengar?
Jag sa ju det. En välsignelse och en förbannelse.
Tänk om vi gjorde det här varje dag?
Tänk om det fanns ett sätt för föräldrar att slappna av utan sina barn?
Vill du kidnappa deras barn? Är inte det lite mörkt för att vara du?
Vad? Nej!
Jag menade, tänk om det fanns en plats där barnen kunde hänga
- när de vuxna släpper loss. - Vi skulle tjäna otroliga summor.
Precis! Héctor, vi ska starta den första
Las Colinas barnaktivitetszon... område.
- Fyndigt. - Okej. Då behöver vi att Joyce...
Namnet skulle ta tid,
men Memo och Héctor skulle öppna den första barnklubben på ett hotell.
"Första barnklubben?"
- Hugo, är nåt den här killen säger sant? - Mer baserat på sanna händelser.
- Mer finhackat. - Jag vet hur man hackar vitlök.
- Jaså? - Ja.
Jag trodde du hade en vitlöksbutler.
Det har jag, men jag ser hur han jobbar.
Min mamma åkte hem och kände sig besegrad, ensam och...
– för att Doña Rosita gjorde processen kort med skaldjurstornet –
...väldigt hungrig. Som tur var...
Glad mors dag!
Vi ångrade att vi hade förstört dagen, så vi försökte rädda kvällen.
Esteban kom med blommorna, Sara lagade maten,
och jag hade den perfekta presenten.
PARILLA DE PADILLA JAG ÄLSKAR DIG, MAMMA!
- Jag älskar det. Tack. - Vi äter. Jag har gjort lasagne.
Du skojar. Har du gjort middag?
Du har aldrig lagat nåt i hela ditt liv. Du måste må bättre.
Det går i vågor.
Vi tar för oss. Vad spännande. Det ser jättegott ut, gumman.
- En skål. - Ja, ja, ja.
De kallar det "mors dag", men egentligen är det vår dag.
Vår dag att minnas vilken tur vi har som har dig.
Och jag har tur som har er. Jag älskar er av hela mitt hjärta.
- Skål. - Tack.
Presenter och allt.
Jag visste inte att du lärt dig att laga mat.
Jag... kan göra mojarra frita.
- Ja! - Ja. Ja, snälla.
- Matlagning är svårt... - Nej, men lasagne gör mig gasig.
Varför plåga mig själv?
Kom och hjälp mig så kan ni lära er att laga mat också.
Den mors dagen, påmindes jag om att det som är viktigast
är att ställa upp för de som räknas.
För Memo och Héctor, var det att stötta varandra,
och komma på en nyhet ingen nånsin sett i hotellbranschen.
VÄLKOMMEN TILL BARNKLUBBEN
Det där ska jag googla.
För Julia, var det att ha en vän som pushade henne att tro på sig själv.
Och för Diane, var det att inse att hon klarade sig själv,
även om hon inte hade nåt emot sällskap.
Tack igen, Máximo, för dina snälla ord igår.
Inga problem. Se mig som din högra hand.
- Jag är här för vad än... - Varifrån kommer den där musiken?
Chad?
Mamma.
Vilket betyder "jag är tillbaka" på sydamerikanska.
Jag har saknat dig så.
Älskar vi skägget?
Det kvittar. Vi har så mycket att ta igen.
Hur länge har jag varit borta?
Jag skulle gärna vilja berätta vad jag lärde mig den dagen.
Men...
...helt ärligt, Paloma,
jag försöker fortfarande lära mig hur jag ska ställa upp för dem jag älskar.
Okej.
Bara "okej"?
Jag menar, jag berättade en underbar historia
som inkluderade rätten du lagar just nu. Ursäkta, men det var inte lätt.
Låt mig säga det på ett rättframt och simpelt sätt.
Jag behöver inte dina historier, pappa.
Jag behöver inte din hjälp att göra mojarra frita.
Ärligt, jag behöver inget.
Inte från dig.
Jag vet att du inte behöver mig, Paloma.
Men jag behöver dig.
Du. Kom.
Jag vet att jag inte är perfekt. Inte ens nästan. Men...
...hela den här resan med Hugo...
...jag försöker bättra mig.
Jag vet att jag missat mycket. Jag vet.
Jag vill bara inte missa mer.
Jag förstår det,
men du kan inte förvänta dig att allt ändras efter en måltid.
Du har inte ens smakat maten än.
Kom igen. Smaka. Kom.
Och?
- Det är delikat. - Visst är det?
Det är jättegott, och jag ville ändå hata det.
Jag skulle kanske kunna inkludera dig mer.
- Vi har mycket att ta igen. - Ja. Massor.
Hörni, jag tog den här killen när han försökte bryta sig in.
Ska jag ringa polisen, eller bara ta hand om det?
Vad? Nej. Släpp honom.
Han försökte inte bryta sig in. Han bor här.
- Är han din... - Make.
Har du gift dig?
Då har vi kommit ikapp.
Trevligt att träffas, Máximo.
Undertexter: Victoria Heaps