Politiet sier at tre kvinnelik ble funnet på Black Bear Inn i Newry.
De ser ut til å ha blitt skutt og drept.
Dette er en svært grusom og uvanlig forbrytelse.
Politiet sa at 31 år gamle Christian Nielsen er deres eneste mistenkte.
Vi er i gang.
MANDAG 4. SEPTEMBER 2006. SKOGEN UTENFOR UPTON.
-Jeg er lei av å lete. -Ok.
BARE TOLV TIMER ETTER DET SISTE DRAPET...
...LEDER CHRISTIAN NIELSEN POLITIET TIL SITT FØRSTE OFFER.
-Du parkerte her. -Parkerte her.
Jeg hadde pistolen i bukselinningen.
-Så han pistolen? -Så han pistolen?
-Ja. -Nei.
-Det var planlagt, noe Jim ikke ante. -Jim hadde ingen anelse.
Jeg foreslo en fisketur.
Jeg tok ham med og tenkte: "Jeg skal drepe ham."
-Gjorde du det fordi du er ond? -Ond?
Gjorde du det bare fordi du er ond innerst inne?
Nei, jeg er en god person.
FOR HVER PSYKOPAT ER DET TEGN.
-Jeg ville drept igjen. -De er døde. Jeg lever.
Jeg synes ikke det var galt.
Det er noe inni meg. Det er som... en appetitt.
Det er som en ulv. Det er en sult.
Jeg vil spørre om hva som skjedde.
Du begynner med det du tror er begynnelsen.
ÅSTED ADGANG FORBUDT
Ok. Vi snakker om døde mennesker, ikke sant?
Er det noe du vil at jeg skal snakke om?
I 2006 BOR CHRISTIAN NIELSEN OG JIM WHITEHURST
BEGGE PÅ BLACK BEAR PENSJONAT I NEWRY I MAINE.
1. SEPTEMBER BER CHRISTIAN JIM MED PÅ EN SKOGTUR.
Hvor gikk dere?
Vi gikk denne veien.
Hadde du noen tvil på dette stadiet?
-Nei, jeg var forpliktet. -Jim merket ikke at han var i fare?
Tydeligvis ikke.
-Jimmy satt omtrent der. -Sa du noe til ham på forhånd...?
Jeg sa: "Jeg må på do." Jeg reiste meg og sa:
-"Jeg må på do." -Ja.
Han sa: "Jeg må ikke det".
Så du ga ham ingen advarsler?
Nei, selvfølgelig ikke.
Jeg bommet en røyk av ham.
Og da han nesten hadde røykt ferdig...
...reiste jeg meg og gikk bak ham.
Så skjøt jeg ham.
Fra et psykologisk synspunkt ser jeg etter psykomotorisk agitasjon.
Er han rastløs? Er han urolig? Er han ukomfortabel?
Ting som tyder på at det foregår er i hodet hans enn det han sier.
Men han fremstår ikke sånn.
Ut fra kroppsspråket og måten han beskriver handlingene på,-
-er han likegyldig til innholdet av det han snakker om.
Hadde du kranglet med Jim om noe?
Nei.
Hvorfor tror du at du bestemte deg for å skyte Jimmy?
Jeg vet ikke. Jeg motsatte meg hans tilstedeværelse.
Jeg tror ikke det nødvendigvis handlet om Jim.
Han ville ha gjort dette uansett.
Du forstår om noen vil drepe deg fordi de hater deg.
Men du har ingen betydning for en psykopat.
Du er som en gjenstand. Du er som en kaffekopp eller et bord.
Det er upersonlig. Men det er det som er så skummelt.
Kroppen falt sånn... Jeg skjøt ham igjen for å være sikker.
Men han var død.
Han hadde en stor overkropp, men små bein. Veldig små bein.
Jim, Christians første offer, hadde polio.
Derfor beskrev han at han hadde et barns bein.
Christian kan ha sett på Jim som et enkelt bytte.
Han ville vært lett å jage eller jakte på.
Det var en fin inngangsport til drap.
Det gikk lett å ta tak i beina hans og dra ham.
Beklager. Jeg dro ham denne veien. Så jeg dro ham denne veien.
Vent litt. Ok.
Takk.
Han forhindrer at greinene treffer henne, noe som virker vennlig.
Det er det jeg kaller pliktoppfyllende.
Det er nok den overfladiske sjarmen.
De har ikke følelsen de prøver å demonstrere.
Men de ikke har de ekte følelsene som hører med,-
-derav uttrykket "overfladisk", ikke sant?
Vi stoppet omtrent her. Det er nok blod der.
Hvis du ser i morgen, ser du nok blod her et sted.
-Ok. -Det...
Kanskje det er litt, men det er blod overalt her. På hele stien.
Da tenkte jeg bare: "Oi!"
Så la jeg pistolen i bukselinningen, eller kanskje jeg skjøt igjen.
Jeg sa: "Jeg må på jobb." Og så gikk jeg på jobb.
Jeg gikk opp igjen og...
-Du etterlot ham her. -Ja.
NIELSEN KOM TILBAKE NESTE MORGEN FOR Å BEGRAVE JIM.
Jeg begynte å grave. Hensikten var å grave en grav, men...
Den ville ha blitt grunn.
Så du tok ut spaden og begynte å grave her?
Her ser du hvor jeg begynte å grave.
Ja.
Han ler faktisk.
Man hører hans muntre og lystige tone.
Jeg følte at det var det rette å gjøre.
-Du ville ikke etterlate ham ute. -Nei.
-Hvorfor? -Han var en død person.
Man gjør noe med døde folk. Man begraver dem.
Eller brenner dem, ikke sant?
Hun prøvde på en mer diskré forståelse av:
"Hva følte du?" Det virket som han ble litt satt ut.
Hun vil vite om følelsene hans, men han har dem ikke.
CHRISTIAN BRENNER OG BEGRAVER JIMS LEVNINGER.
Men av en eller annen grunn er jeg her ute og graver graven.
Det var ingen grav. Jeg synes synd på Jim.
Jeg ville få ham i jorden før han begynte å lukte.
-Terry, er det noe annet? -Jeg tror det var alt.
-Ok. -Greit.
-Takk, Chris. -Bare hyggelig, Jen.
50 år gamle Jimmy Whitehurst ble funnet i en grunn grav.
Han ble skutt, og liket brent.
Jeg trodde Jim ville holde.
Jeg hadde ikke planlagt å drepe Julie før den kvelden på jobb.
Og så bestemte jeg meg for å drepe henne.
JULIE BULLARD EIER PENSJONATET DER CHRISTIAN NIELSEN BOR.
Det ville ikke ta lang tid før hun innså at Jimmy ikke var der mer.
Skjønner du? Jeg våknet den morgenen og...
Jeg visste jeg ville drepe henne, men hun sover til tolv.
Jeg hadde ikke tid til å vente.
Jeg følte at jeg måtte gjøre det raskt.
Når man tar en slik avgjørelse, vet man at man må gjøre det.
Psykopater har lavere impulskontroll.
De fleste psykopater har en mindre dorsolateral prefrontal cortex-
-enn normale personer. Og den er redusert i en psykopat.
Christian manglet impulskontroll.
Han likte nok å drepe Jim. Han ønsket å drepe igjen, og gjorde det.
Jeg hadde med pistolen min.
Jeg gikk rundt til vinduet.
Å åpne vinduet ville ståke, for jeg måtte flytte skjermen.
Jeg ble redd, for ansiktet hennes var rett der.
Vinduet var her, ansiktet var der. Hun ville ha sett meg.
NIELSEN GÅR INN PÅ PENSJONATET OG GÅR MOT JULIES SOVEROM.
Jeg tok pistolen og sparket i døra. Døren rikket seg ikke.
Jeg skjøv til med skulderen, og dørlåsen gikk opp.
Døren går opp. Julie setter seg opp og sier: "***!"
Nei, hun sier: "Hva i..."
Hun er fra sør, så hun sier: "Hva pokker?"
Jeg skjøt henne én gang, og hun sa: "Å." Og jeg skjøt henne igjen...
Og igjen, og det blåste henne ut av sengen og inn i veggen.
Det var fantastisk.
Jeg delte henne i to og dro henne ut i skogen.
Jeg pakket henne inn i en presenning og forlot henne. Så dro jeg på jobb.
Han var i en god jobb og fikk nok ingen oppmerksomhet,-
-som en som var bisarr, skummel eller skremmende.
Og han oppførte seg ikke...
...merkelig eller gjorde rare ting. Han oppførte seg normalt, var smart.
Hvorfor ville du bruke en pistol?
For det er det man dreper folk med.
Det ville være den raskeste og mest humane måten.
-Du ville være human? -Ja.
Julies barn vil spørre oss: "hvorfor?"
Hva skal jeg si til Julies barn? "Julie var en forferdelig person-
-og hun fortjente det?" Hvorfor ler du?
-Beklager. Jeg er nok trøtt. -Jeg prøver ikke å være morsom.
Jeg prøver ikke å være en dust.
Jeg bryr meg ikke om hva du sier til Julies barn.
For ham var det ulogisk å spørre om slikt.
"Hvorfor spør du om dette? Hvorfor skal jeg bry meg?"
Psykopater vil vanligvis ikke oppleve disse følelsene.
Noen ganger vet man ikke at man snakker med en psykopat.
Så begynner små ting å gå opp for deg når du snakker med dem.
Du merker at følelsene er ganske grunne.
Du føler at du får overfladiske svar fra dem,-
-og at du ikke har møtt personen. De har gitt deg gode svar.
Det er passende svar, men man kan gå bort og tenke:
"Jeg kjenner ikke den personen. Noe føles veldig rart."
Det kan være irriterende, selv om de kan være sjarmerende.
Men du føler at du ikke har klart å kommunisere med den personen.
De snakker ikke med deg.
ETTER Å HA DREPT JULIE GÅR NIELSEN ETTER DATTEREN SELBY
De spør meg om Julie. Hvor er Julie?
Jeg vet at jeg må drepe henne.
Selby skulle dø.
De som kjenner Christian Nielsen, beskriver ham som litt rar.
Stille og hardtarbeidende.
Jeg hørte nyheten i morges og tenkte:
"Er det han jeg gikk på skole med?"
Nielsen hadde jobbet som kokk på Sudbury Inn,-
-like ved åstedet, der han også hadde bodd.
Når folk møter dem, sier de ofte: "For en hyggelig person."
"Hvordan er de dømt for disse forbrytelsene?"
Det er vanskelig å tro at de kunne drepe folk.
Men det er sant.
De tilpasser seg deg og de sosiale konvensjonene om å si fine ting.
De vil være sjarmerende og hyggelige.
Men når de forlater rommet, tenker man at de var stille.
De var hyggelige, beskjedne og føltes ikke truende.
Men du føler ikke at du ble kjent med dem.
Når gikk du hjem søndag kveld?
Samme tid, kl 22. Jeg kom hjem og la meg.
-Ok. -I morges våknet jeg...
...spiste frokost og vasket.
Jeg skjøt hennes gamle hund, for den var 12-13 år gammel.
Det er altfor gammelt for en hund.
-Skjøt du hunden? -Ja.
Det ga meg dårlig samvittighet.
Jeg tror ikke Christian var lei seg for å ha drept hunden.
Et kjennetegn hos psykopater er tidlig misbruk av dyr.
Det er en slags øvelse for dem.
Det er mindre sannsynlig at de blir tatt for det.
For dyret kommer ikke til å si noe.
Så dyr er ofte inngangsporten-
-til en form for aggresjon eller vold mot en person.
På et tidspunkt dukket Selby og vennen hennes opp.
Jeg visste jeg skulle drepe Selby, for hun var den eneste-
-som spurte hvor Julie var.
SELBY HAR KOMMET TIL PENSJONATET
FOR Å SE TIL MOREN.
Selby og vennen kom opp fra innkjørselen til inngangsdøren.
Jeg ser dem. De småprater, og Selby og vennen kommer-
-og jeg tenkte: "Å, ***!" Jeg la pistolen i bukselinningen.
Selvsagt spør de meg om Julie hele tiden.
"Hvor er Julie?" "Hva er galt med Julie?"
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Jeg vet at jeg skal drepe henne.
Det at Christian drepte Selby, det gjorde barna hennes foreldreløse.
Mannen var død, og hun hadde to barn hjemme.
Ved å drepe henne ble barna foreldreløse.
De hadde ingen bestemor, for han hadde alt drept henne.
Men han bryr seg ikke.
Jeg er på kontoret med vennen. Vennen sier: "Jeg har møtt deg før."
Jeg står bak vennen, og vi hører Selby gå inn på soverommet.
Selby begynner å snakke, og vennen sier: "Du først."
Jeg sa: "Nei, etter deg." Så gikk vennen inn på soverommet.
Selby sier: "Christian, drepte du moren min?"
Jeg vet ikke hvordan Selby klarte å finne så mange spor.
Jeg vasket bort det meste av blodet.
Døren var ødelagt. Jeg tror det avslørte det.
Hun så den ødelagte døren, og jeg vet ikke om hun spøkte,-
-men hun sa: "Drepte du moren min?"
Rett før hun sa det, eller idet hun sa det,-
-skjøt jeg vennen hennes i bakhodet.
Jeg skjøt henne i hodet. Begge døde veldig fort.
Følte du at å drepe Jim-
-og Julie, Selby og venninnen... Føltes det galt?
Jeg tror jeg gjorde det dårlig, men... Jeg hadde aldri gjort det før.
Når man ser på talemønstrene til folk med psykopati,-
-så bruker de ikke ofte metaforer. De er veldig konkrete og direkte.
De blir forvirret når folk vil ha betydningen av følelser og nyanser.
Og det forvirrer dem. For ham gir det ingen mening.
Det er som å snakke et helt annet språk.
Han sa: "Jeg liker ikke debatter rundt moral. Det er ikke min greie."
Så vi andre er oppslukte i et system som består av regler,-
-forskrifter og andre ting som kan hjelpe oss. De har ikke det.
De observere det som et interessant system som andre følger,-
-men som ikke alltid gjelder dem.
I hvert av tilfellene jeg har evaluert,-
-virker det som de tenker: "Nei, regelen er bare feil."
De er likegyldige. Regelen henger ikke på greip for dem.
Hvis det de skal gjøre stemmer med fantasien deres,-
-har regelen ingen relevans.
Jeg mener ikke hvordan du gjorde det. Er det galt at de er døde nå?
Nei. De var ikke døde før, og nå er de døde, så...
Synes du det var dårlig gjort av deg?
Det spiller ingen rolle. De er døde. Jeg lever.
ETTER DRAPENE BER CHRISTIAN FAREN KOMME TIL PENSJONATET
Du drepte ikke faren din da han dukket opp i dag. Hvorfor ikke?
Fordi han er faren min.
Hva sa du til faren din?
-Om hva? -Om det som skjedde.
-Ingenting, egentlig. -Hvordan reagerte faren din?
Han syntes ikke det var fantastisk.
Han er nesten frustrert over at hun ikke forstår logikken hans.
"Hvorfor skulle jeg drepe ham? Han er faren min."
Hvorfor ikke? Han drepte fire andre i løpet av de siste 48 timene.
Han antar at de andre følger logikken hans-
-og følger tankegangen hans, selv om hans tankegang er avvikende.
NIELSENS FAR ANGIR HAM TIL POLITIET.
Politiet sier at 31 år gamle Christian Nielsen tilsto drapene.
-Han siktes for fire drap. -Det han gjorde er galt.
Det han gjorde, gir ingen mening. Så kunne han ikke forklare det?
Nei. Beklager.
Jeg vil unngå rettssak, for utfallet vil bli skyldig.
-Jeg skulle ønske han var død. -På mange av bildene-
-ser han rett på kameraet og smiler.
Han smiler fordi han morer seg over at alle er fascinerte-
-over dette i utgangspunktet.
Jeg tror han tenker: "Se på alle disse sprø menneskene."
Han er fascinert av disse merkelige menneskene, i denne rare verdenen,-
-som virker opprørte over det han gjorde.
Jeg kunne benektet at jeg drepte alle de menneskene.
-Hvorfor gjorde du ikke det? -Jeg bare gjorde ikke det. Her er vi.
Varsellamper bør være et hint.
Hvis du tror noen kan være en psykopat,-
-kan det være kommentarer og småting som gjør deg utilpass.
Julie visste nok det på pensjonatet fra en av kommentarene hans.
Men når du ikke blir møtt med empati, og samtalen går i en annen retning,-
-kan du snakke med noen som ikke føler noe.
Kan du slutte å være psykopat? Om det er et barn, svært ung person.
Bevis fra psykoterapidata sier at hvis de er veldig unge,-
-kan man forme og endre folks oppførsel.
Jeg er mer kynisk til det enn noen av kollegaene mine. Men noen-
-er uenige med meg og tror de kan endre seg. Jeg tror ikke de gjør det.
CHRISTIAN NIELSEN DØMMES TIL LIVSTID I FENGSEL.
HAN SITTER FORTSATT I FENGSEL I DAG.
Du fortalte meg hva som skjedde, men ikke hvorfor.
Jeg gjorde nettopp det.
Jeg så det komme.
Hvor lenge? Hvor lenge så du det komme?
Jeg vet ikke. Fra jeg var 13 til jeg var 26.
-Er det alt du tenkte på? -Ja.
-Ville det ha blitt flere? -Ja.
-Hvorfor? -Det er det jeg gjør.
Tekst: Benedikte Sommerbakk www.iyunomg.com
\h