Kur visi pinigai?
Policija atvažiavo. Sakei trys minutės! Jie tuoj bus čia!
Štai kaip atrodai, kai supranti, kad susimovei.
Tuomet galvoji, kokio velnio užvirei šitą košę?
Matyt dėl to, kad bandei pasirodyt protingas.
Bet giliai širdyje supranti, kad toks nesi.
Bet šiaip jau man daug kas pavyko.
Taigi, tam tikra prasme sumautai pasižymėjau!
Kad papasakočiau šitą istoriją, turiu pradėt nuo pradžių.
Tą dieną, kai radau 90 mln. kronų, mane pagaliau ėmė laikyti švedu.
Sumautu "suedi".
Mano vardas Mahmudas Azizas. Gimiau ir užaugau Solentiūnoje.
Malmvagene!
Mano tėvai buvo teisės studentai, kovoję už demokratiją,
priversti iš Kurdistano bėgti į Švediją.
Švedijoje mama įsidarbino gamykloje, o tėtis - atliekų tvarkymo srityje.
Turiu sesę, kuri dirba burnos higieniste Solentiūnoje.
Gerbiu ją už tai, kad valo žmonėms dantis.
Ji ištekėjusi už vyruko, kurio tėvai kilę iš Čilės.
Jis nepaliauja kalbėjęs apie žmogaus teises ir panašiai.
Be to, jis visad mūvi tikras švediškas kojines.
Žinot, tas spalvotas.
Pas mus rajone kojinės arba juodos, arba baltos.
Kam tie dryžiai ar spalvos? Šiaip ar taip...
Nors tėtis išūžė man ausis, kad turiu tapt gydytoju ar advokatu,
aš tapau Nieku.
Nenoriu verst kaltės kitiems, bet mes tikrai buvom izoliuoti.
Visuomenės autsaideriai.
Tarkim, nuvažiavę į miesto centrą jausdavomės kaip kitoj planetoj.
-Kam čia atėjai? -Dėl pinigų.
-Kam čia atėjai? -Dėl pinigų!
-Kam čia atėjot? -Dėl pinigų!
Gavau darbą skambučių centre.
Ten keisdavau savo vardą į švediškesnį nei Mahmudas.
Būdamas "Pontu", "Andersu" ar "Jonu" galėjau parduoti daugiau.
Tai veikė - aš parduodavau daugiausiai.
Kalbėdamas telefonu virsdavau kitu žmogum.
Bet už biuro ribų tebuvau "autsaideris".
Įėjimas tik nariams. Jūsų avalynė netinkama.
Žmogau, čia "Gucci".
Pasitraukit, kad galėčiau praleisti kitus.
Sveiki atvykę.
Nors gimėm Švedijoje ir švediško pieno
išgėrėm daugiau už čionykščius teliukus,
mes niekad nebuvom laikomi švedais,
negalėjom net tokiais pasijusti.
Buvom tarsi antrarūšiai piliečiai.
Bet mes norėjom pritapti.
Henkė Larson.
Vaikai, po mačo eisim valgyti.
Mahmudai, tu, jei gali, lik kambary.
Valio!
Ko džiaugiesi? Tu gi ne švedas.
Nuo tos akimirkos gyvenime turėjau vienintelį tikslą.
Nesijausti kitokiu, būti laikomu švedu.
Vieną dieną išėjom pabėgiot su Baširu ir Amiru.
Galvojom: "Ką daro švedai?" Jie bėgioja.
-Labas! -Bet jie mūsų nepripažino.
Kaip visada.
Jie į mus net nepažvelgė.
Jie neišgirdo.
Tai dar nebuvo beprotiškiausia dienos dalis.
Miške nutiko tikras stebuklas.
Tarsi kažkas būtų pažvelgęs žemyn ir pasakęs:
"Brolyti, čia tai bus geras."
Prisiekiu.
91 245 mln. palaiminimų.
Tris mėnesius tyliai laukėm,
ar niekas nepasiges tų pinigų.
Ramuma.
Ką darytum, radęs 90 mln. kronų?
Mes aiškiai žinojom, ką su jais daryt.
Baširas nuvažiavo į Las Vegasą, kur vedė striptizo šokėją Šarmonelę
ar Hormonelę, ar panašiai.
Jis netyčia pastatė savo 30 mln. ant 2-ojo numerio ir laimėjo.
Laimėjimas 30 k. didesnis už statymą! Viešbutis pasiūlė jam tapt dalininku.
Amiras, kaip kiti tatuiruoti bičai, nuvarė į Tailandą.
Su 30 mln. jis galėjo nusipirkti salą.
Jis sakė, kad nebenorės grįžti į Švediją.
Sakė, kad niekada nebūsim laikomi švedais.
Kartojau jam, kad klysta.
Tam, kad tave imtų laikyti švedu, reikia pinigų.
Dabar jų turėjom sočiai. Pasikeičiau akių spalvą, šukuoseną,
išsinuomojau namą Lidingėje, ir, aišku, nusipirkau Volvo.
Pasikeičiau ir vardą: Mahmudas Azizas tapo Sebastianu von Šteinbergu.
Jei jau keičiu vardą, kodėl netapus kilminguoju?
Tarkim, grafu.
Kaimynams pasakiau, kad turtus paveldėjau iš savo pasiturinčių tėvų.
Kaip dėl tamsių plaukų? Už juos dėkoju italei prosenelei.
Kas nemėgsta makaronų?
O savo tikriesiems tėvams, tebegyvenusiems Solentiūnoje,
pasakiau, kad dirbu naftos platformoj už Islandijos.
Nelabai galėjau laikyti pinigų banke.
Taigi, visai kaip Pablas Eskobaras, paslėpiau jų įvairiausiose vietose.
Kas žino, tas ras.
Išsinuomojau vietą biurų pastate ir įkūriau konsultacijų įmonę,
kad tai bent kažkiek primintų darbą.
Konsultavimas skambėjo gerai. Tai - plati sritis.
Paklojau kelis tūkstančius logopedui,
kad atsikratyčiau savo "priemiesčio" švedų tarties.
Velniai rautų!
Suprantu.
Baigiau švediškų stalo manierų, eisenos kursus
net siuvinėti mokiausi.
Ir, paklausykit,
pradėjau mūvėt spalvotas kojines.
Žmonės, aš sėdėjau kaip švedas.
Atsidusdavau kaip švedas, valgiau ir vaikščiojau kaip švedas.
Net mąstyti ėmiau kaip švedas.
-Atleiskit, aš gimdau. -Mes Švedijoje laukiam savo eilės.
Neįtikėtina.
Ir dabar, kai pagaliau "įstojau į klubą", sutikau ją.
Moterį, kuri pavers mane laimingiausiu planetos žmogum.
Ją.
Jos dėka mano gyvenime atsirado pilnatvė.
Buvome tokie panašūs ir, tuo pačiu, tokie skirtingi.
Jei ji būtų vaikinu, niekuo nesiskirtų nuo manęs.
-Žodžiu, suprantat, apie ką aš. -Labas! Izabelė.
Sebastianas.
Draugaujame jau 3 metus ir mūsų meilė tebeliepsnoja.
Ji tiesiog nuostabi. Tiesa, jai seilių fobija,
tad prancūziškai bučiuojamės retai, bet nieko.
Kitose srityse ji tikra liūtė. Suprantat, apie ką aš.
Gatvėj dama, lovoj - puma.
Gerai, būna naktų, kai ji pasikeičia neatpažįstamai.
Vaidybiniai žaidimai.
O taip!
Nė vienai panelei nejaučiau nieko panašaus.
-Velnias. -Dėl jos galiu mirti.
Izabelė Eljason. Sveikinu, Izabele.
Ji geba daug daugiau, nei mane prajuokint.
Ji dirba prokuroro asistente, bet greitai gali būti paaukštinta.
Štai apie ką aš čia!
Nagi, mažiau! Tu gali!
Mano psichologas sako: mesk įpročius, dings jaudulys.
Pavyko!
Puiku! Žinojau, kad tu gali!
-Tau pavyko! -Oho!
Mielasis?
Brolyti, turėjau viską:
Volvo, namą, šunį.
Gerai jau, šuns nebuvo. Nemėgau nei šunų, nei kačių.
Nesu tikras, ar rajono žmonės jaučia jiems simpatiją.
Jie tų gyvūnų tiesiog bijo. Kaip sako Baširas: "Sumauti šunėkai"!
Išsipildė tai, apie ką svajojau vaikystėje.
Pagaliau jaučiausi priklausąs kažkam.
Jaučiausi kaip Rojaus Fareso kepiniai, kurie visiems patinka.
Net Džimis Akesonas juos mėgsta.
-Sebastianai... -Aha.
-Em... -Kas yra?
Šie metai - keliamieji.
Sebastianai von Šteinbergai...
ar vesi mane?
Ką gi, tai įvyko.
Panašu, kad keliamaisiais metais Švedijoj moterys gali pasipiršti.
Bet, brolyti, rajone niekas nesupras, kaip čia mergina ima ir priklaupia.
Mane iš rajono ištraukti gali, bet rajono iš manęs - ne.
Bet... aš jau buvau Sebastianas.
Taip! Žinoma. Turiu omeny...
Ačiū tau. Čia tai bent.
Koks netikėtumas...
-Sveikinimai! -Ačiū.
-Įkelsiu nuotrauką į Instagramą. -Kokią nuotrauką?
Tą, kurią padarė padavėja. Ta tavo veido išraiška!..
Pažvelk į žiedo vidų.
Gerai.
Sebastianas Eljasonas?
Žinai tą jausmą, kai savo gyvenimą regi tarsi iš šalies?
Na, tarsi iš drono? Štai kaip jaučiausi.
Tą sekundės dalį.
Iš pradžių ji priklaupia, po to nori, kad imčiau jos pavardę.
Kas per velnias?
Žinau, mes šia tema beveik nekalbėjom, bet...
Sebastianas Eljasonas. Skamba pasakiškai!
Taip, bet, man regis, "von Šteinbergas" irgi neblogai.
Leisk man apie tai pagalvoti, gerai?
Įprastai moteris pasirenka vyro pavardę.
Kam moteriai vyro pavardė? Nesuprantu.
Nes visad taip buvo. Man patinka tradicijos.
-O vyras prisiima atsakomybę. -Ak.
Kur buvęs, kur nebuvęs, sugrįžo akmens amžius.
Gal prisižiūrėjai per daug " Tarnaitės pasakojimo" serijų?
Tebūnie palaimintas vaisius jam beregint.
Galim susikurti sau bendrą pavardę. Kaip Ola ir Nomė Rapačė.
-Rapas. -Rapas? Tu tikra?
Maniau, jie norėjo kažko meniško ir prancūziško, kaip "Rapačė".
Žinai, ką? Žinoma, kad pasirinksiu tavo pavardę.
Juk vyras gali taip pasielgti, tiesa?
Koks tu mielas! 30 patiktukų per pusę minutės! Nieko sau!
Žmonėms patinka mūsų bendros nuotraukos... Reiktų daugiau tokių.
-Tikrai taip. -Kas čia per komentaras
su besijuokiančiu / verkiančiu jaustuku?
"Tikras švedas - leidžia merginai pasipiršt,
nors atrodo kaip Mahmudas iš Solentiūnos."
#vyraspopadu... Mahmudas?
-Neturiu žalio supratimo. - Getobičo paskyra privati,
o prie aprašymo: "kietų kumščių mokykla".
Nepaisant to, kad mano vyriškumas buvo sutryptas,
o kažkas, matyt, atpažino mane socialiniuose tinkluose,
tas dalykas su pavarde... Geriau nė būti negalėjo.
Tai esminis dalykas, kurio dėka tapsiu švedu.
Sutuoktiniai Eljasonai. Ji man pasipiršo. Geriau būt negali!
Velniai rautų, kaip ją myliu!
Noriu suplanuoti geriausias, švediškiausias vestuves.
Jos vyks Lidingės pokylių salėje,
tikrai švediškoje, su linoleumu ir medine sienų apdaila.
Kaip man tai patinka!
Užsakiau 0,5 mln. raudonų rožių sienoms dekoruoti.
Sutariau su žymiąja S. D. Finer, kad ši mums dainuotų.
Ji dainavo Švedijos princesei, tegul sudainuoja ir manajai!
Rojus Faresas iškeps mums vestuvių tortą.
Suveikiau ir vienaragį.
Izabelė juos mėgsta,
taigi, daugybė vienaragių pasitiks mūsų šventės svečius.
Tai bus kiečiausias vakarėlis Švedijos istorijoje.
Rimtesnis už Nobelio puotas! Šias pranokt nesunku,
turint omeny, kaip Horace'as viską sukniso.
Pagavot mintį.
Grynieji? Jokių problemų! Dėl mylimosios galiu viską.
Žinokit, net jogą lankyt pradėjau.
Ką galiu pasakyti? Žinot, aš kaip tikras miesto "suedi".
Bandžiau tą kobros pozą, kai...
...galbūt sėdi namie,
varto tuos 500 ir 1 000 kronų banknotus,
kurie greitai nebegalios.
Iki rugsėjo 30 d. liko vos dvi savaitės.
Tie, kas turi daugiau nei 10 000 kronų,
turės deklaruoti, iš kur gauti pinigai, pageidautina turėti kvitus.
Prakeikimas.
Taigi, jei namie turite banknotų ar monetų, geriau juos iškeiskit...
Kaip, po velnių, man "išplauti" 30 mln. kronų
per mažiau nei dvi savaites?
Surinkau visus pinigus.
Visas 50 tūkstančių 500 kronų kupiūrų,
kurios nebegalios po 2 savaičių. Bet įklimpau ne tik aš.
Centrinio banko duomenimis, trūksta dar 3,8 mlrd. kronų.
Paskutinė proga iškeisti banknotus, kol šie dar galioja.
Bėkit.
Sebastianai?
Štai kur tu! Kaip reikalai su SPA?
Jei atvirai, tai šiaip sau.
Turiu pakeist vamzdžius. Nepavydėtinas darbelis!
-Bet susitvarkysiu. -Žinai?
-Tai įvyko! Šiandien, darbe. -Ką jie sakė?
Gavau el. laišką iš Sandros, kuri sėdi priešais. Jame rašoma,
kad Andersas nori rytoj surengti man darbo pokalbį.
Tapsi rūmų prokurore!
-Kaip tau? -Labai gražu.
Turiu sudaryti gerą įspūdį. Ar skambinai savo pabroliui?
-Jokei? -Aha.
Taip, susitikę pasikalbėjom. Jis labai apsidžiaugė.
-Maniau, jis Naujojoj Zelandijoj? -Nebe.
Jis neseniai grįžo namo. Žinai, ką? Jums reikia susitikti.
Nepažįstu nė vieno tavo draugo. Kaip keista...
Žinau! Tiesiog dauguma jų gyvena svetur...
Kaip suaugusi, turi ne tiek ir daug draugų.
Turi savo šeimą, seserį...
Erika labai apsidžiaugė, kai pasiūliau jai būti pamerge.
Ji turi naują vaikiną, su kuriuo norėtų mus supažindint.
-Jie bus per tą vakarienę. -Vakarienę?
-Vakarienę su mama ir tėčiu. -Ak, taip! Vakarienė!
Klausyk, gal Joakimas norėtų prisijungti?
-Norėtų. -Puiku!
-Jis labai apsidžiaugs. -Būtų šaunu.
Galėtum atnešti tą paveikslą, kurį dovanojo mama,
-ir jį pakabinti? Jis garaže. -Garaže.
Ei! Ką čia darot?
Išvežam vestuvines kėdes ir stalus.
Kodėl?
Šefė sako, kad jūs neapmokėjot sąskaitos.
Čia kažkoks nesusipratimas. Paskambinsiu Siuzanai.
Einu, nes pavėluosiu į jogą.
Aha, gerai.
Jai nepatinka seilės. Šiaip ar taip, tai nesusipratimas.
Aš viską sutvarkysiu, nesijaudink. Vien šviesios mintys, sutarėm?
Oho! Gerai, brolau, paklausyk.
Daviau tau 30 kronų grynais. Štai dar 10, palik kėdes.
-Ne, kalbėkit su mano bose. -Žmogau, paklausyk.
-Ką čia darai? -Oi, ne tai turėjau omeny.
Ranką patrauk.
Norėjau tik šitą plauką nuimt.
Meilė ir taika. Klausyk, pridėsiu dar 10, jei nori.
Palik tas kėdes, ir...
-Būk draugas. -Draugas?
Taip, draugas.
Koks tu man draugas. Tu sumautas švedas.
Pasitrauk, leisk užbaigt, ką pradėjau.
Taip, bet aš...
-Prašom. -Tu čia ką, rimtai?
-Sebastianai, labas! Viskas tvarkoj? -Labas, Ingve!
Užsakiau kėdes, bet jie man ne tas atsiuntė.
Ne tokias. Kaip nusibodo - vis kažkas panašaus nutinka.
Išvežkit jas, vyručiai. Supakuokit ir išvežkit.
Norėjau tik priminti, kad sumokėtum 100 kronų už salę.
-Indus reikės atsivežti savus. -Galiu sumokėti dabar?
Aišku, aš juk asociacijos iždininkas.
-Štai. -Gerai.
-Taip, jie tuoj nebegalios. -Man reikės tavo paso kopijos.
-Salės rezervacijai. -Žinoma.
-Štai mano tapatybės kortelė. -Tu skolinaisi mano grėblį.
Birželio... 10 d. Norėčiau jį atgauti.
-Žinoma! -Gerai.
Kitaip būsiu priverstas taikyti priminimo mokestį...
60 kronų.
Gerai.
-Atleiskit, negaliu priimti grynųjų. -Prašau, čia mano santaupos.
Užsisakėt premium paketą su papildomais šefais, 8 patiekalais,
bene 2 metrų tortu ir balandžiais.
Žinau.
Štai sąskaita. Apmokėkite pavedimu
ir atgausit kėdes.
Štai 2 mln. grynaisiais.
Ne, apmokėkit pavedimu.
Nesijaudink.
Viename laiške jis rašė, kad jam patinki.
-Kas ten buvo parašyta? -Kad "Man patinka Izabelė,
ji gera."
Pirmyn.
-Izabele. -Sveiki.
Prisėsk.
-Dirbi čia penkerius metus. -Taip.
Kodėl manai, kad esi verta tapti rūmų prokurore?
Turiu tam reikiamas savybes. Man patinka iššūkiai.
Šiems metams turime naujas gaires.
Rimčiau dirbsim su finansiniais nusikaltimais ir pinigų plovimu ir...
Man įdomu, ką apie tai manai ir kaip galėtum prie to prisidėti?
Kaip džiugu girdėti! Noriu dirbti srityje, kuri mane labiausiai domina.
Tiesą sakant, užsirašiau į paskaitas apie tarptautinį pinigų plovimą...
Kad turėčiau bendrą vaizdą.
Manau, kad tai rimta problema, kurią turime suvaldyti.
Atleiskit, šiek tiek ištroškau.
Viskas tvarkoj? Ar jautiesi...
Tiesiog ištroškau.
Esi įkvepianti asmenybė, įdomu su tavimi kalbėtis ir tavęs klausyti.
Ir, Viešpatie, kokia tu stipri! Asociacijai...
Asociacijai tai patiks.
Palaikysim ryšį.
Taigi, pinigus plauti galima įvairiausiais būdais.
Veiksmingiausia, aišku,
sudaryti įspūdį, kad pinigai, kuriuos plaunat,
gaunami oficialiu būdu, tarkim, per verslo pajamas.
Tiks bet kas, kas atrodys legaliai.
Trykšte trykštu energija, taigi, namą pastačiau pats.
-Pats? -Taip.
Čia 300 kv. m. gyvenamosios erdvės,
šitas vaizdas
ir neperšaunamo stiklo langai.
-Šitie? -Aha.
-Noriu 25 mln. -Sumokėsiu grynais.
DJ Tiesto irgi mokėjo grynais, kai perstatinėjau jo namą.
Aišku.
Nenoriu kišti savo nosies, kur nereikia,
bet įtariu, kad esi iš tos pačios srities? Tu didžėjus?
-Būtent. -Jėga!
Kaip vadinies?
Kaip vadinuos?
DJ Mahmu... snukis. Taigi, Šunsnukio snukis.
-Kietai. -Daug groju Ibizoj.
-Teko lankytis? -Dažnai.
Na, ne tiek ir daug ten grojau.
Šiaip ar taip, štai 15 mln. avansas.
Dolerių neturi?
Dolerių? Gyvenam Švedijoj, kam man doleriai?
Šitos senos kupiūros greit nebegalios. Negalėsiu jų išsikeisti.
-Atsisakai 15 mln.? -Aš to nesakiau.
Įsidėk tuos pinigus į sąskaitą,
tada sugrįžk, ir kitą dieną galėsiu juos priimti.
Laisvai parduosi šį namą už 35 mln.
Pagauni mintį?
Velniop. Su grynaisiais išsiaiškinsiu po to.
Vestuvės po dviejų savaičių, man reikia susiveikt netikrą šeimą,
pabrolį ir dar bernvakarį susirengt.
Ėmiau ieškot žmonių statistų tinklapyje.
Kaip jau sakiau, esu Sebastianas von Šteinbergas.
Esate čia, nes artėja mano vestuvės.
Neturėjau artimų draugų, o šeimos netekau dar jaunystėje.
Štai dėl ko surengiau šią atranką.
Man reikia žmonių, kurie galėtų suvaidint mano šeimą
ir draugus per vestuves ir bernvakarį.
Aš nenusirenginėju.
-Ne, ne... -Nebent ką nors subtilaus, tarkim...
"50 pilkų atspalvių".
-300 kronų per dieną? -Taip.
Juk tiek gaunat kaip statistai? Arba bilietų į kiną...
Tiesiog pamaniau... Kadangi bus ir teksto,
-su tom vestuvėm ir panašiai. -Kiek norit?
Šiuo metu vedu derybas su teatro sąjunga,
kuri siūlo 990 kronų per dieną.
-Laisvai. -Tai gerai.
Ivona, vaidinsit mano tetą. Gerai?
Vienintelę mano giminaitę, vardu Ivona von Šteinberg.
Von Šteinberg? Žydaitę, teisingai? Galiu suvaidinti žydę.
Kažkiek moku hebrajiškai.
Man patinka Stanislavskio sistema. Neseniai dalyvavau seminare.
Tai nėra būtina. Tiesiog nepamirškit, kad esat beveik kilminga.
Mėgaujatės gyvenimu Ostermalme,
medžiojat laimikius per išpardavimus pas "Natali Šuterman".
-Kas tai? -Prabangių drabužių parduotuvė.
Štai viskas, ką jums reikia žinoti. Atidžiai perskaitykit.
-Gerai. -Tik nepamirškit - jūs iš Ostermalmo.
Taigi jūsų "s" turi skambėti veikiau kaip "š".
"Šupratau". Žuvis iš "Melanderšo".
-Šuvis iš "Melanderšo". -Žuvis, ne "šuvis".
-Kas tas "Melanderšas"? -Restoranas Ostermalme.
-Labas! -Labutis.
-Aš Abė. -Nuotraukoj buvo blondinas.
Ak! Ten mano vaikinas, aš stoviu greta.
Man patinka ta nuotrauka, todėl ją ir parinkau.
Gražutis, tiesa?
Taip, tiesa. Bet, Abe...
Kitaip tariant Abdula.
Brolyti, Švedijos filmuose
yra vietos tik vienam imigrantui.
Pats žinai. Šiame filme tai - aš.
Abdula, gausi laiškutį su atsakymu: "Ačiū, prašom, viso gero".
-Andrėjas, teisingai? -Taip.
Būsi mano pabrolys.
Tu vardu Joakimas, bet visi tave vadina Joke.
Kartu mokėmės mokykloje,
tau teks rengti bernvakarį.
Super! Atleiskit, tiesiog tai žiauriai linksma.
Kartą iš tikrųjų rengiau bernvakarį.
Savo draugui.
Viskas baigėsi tuo, kad jis pardavė inkstą!
-Kodėl? -Nes kirtom lažybų.
Kitas variantas buvo gauti šūvį į kiaušus iš dažasvydžio šautuvo.
Ir jis toks: "Geriau jau inkstą parduosiu!"
Štai ką veikiam per bernvakarius.
Iš esmės reikia taip pažeminti jaunikį,
-kad tas nebenorėtų vesti. -Aš pats jį suplanuosiu.
-Aš norėčiau... -Net nepradėk.
-Gerai. -Tu... Neatpažįstu...
Atsiprašau, mano kaltė. Čia mano draugas, Arbenas.
Jis nekalbus, bet pamaniau, kad bus neprošal jį turėti šalia.
Jis kurčias ar...
Ne... nemanau.
Nežiūrėk jam į akis.
Tai gali sužadinti jo agresiją - geriau nereikia.
Bet įsijautęs jis pralinksmėja!
Gerai, tarkim. Štai pirmas užmokestis.
-Prašau. -Jie nebegalios po 2 savaičių.
Po 2 savaičių! Dar pilna laiko, spėsit išleisti.
-Perveskit per kokį "Revolut". -Aš tokio neturiu.
Geriau išsiųsiu tau sąskaitą per mūsų sistemą.
-Ir aš. -Sutarta, tu irgi?
-Man viskas tinka. -Puiku.
-Ačiū, kad atėjote. -Ir tau ačiū.
Dėkui.
-Į sveikatą. -Tanas yra?
Tanai, tavęs ieško! Tu kaip visad šlaistaisi!
Mahmudai! Seniuk! Kas gero? Kada žaro duosim?
Kaip sakai?
Daniškai tai reiškia "pasilinksminti".
Tanas buvo mano senas bičiulis iš Solentiūnos.
Jis viską išsprendžia.
Savo noru jo neieškočiau, bet neturėjau kitos išeities.
-Juokauju, seni. -Noriu su tavim pasikalbėti.
Karlosai, aš išeinu.
Tinginio pantis! Marš dirbt!
Tai kas yra?
Turiu senų kupiūrų, kurias reikia pakeisti naujom.
Ramiai, seniuk. Atsipalaiduok. Atvėsk.
Man reikia tavo pagalbos.
Brolau, Mahmudai, garbės žodis, tapai tikru "suedi".
Atrodai apgailėtinai, bet vis tiek esi man brolis.
-Padėsi man? -Aš ką, primenu pagalbos liniją?
Manai, kad viską išmanau?
Kiek?
-1 mln. -Tšš!
Chaosiukas...
Iš kur ištraukei tą milijoną?
Radau... Tai yra, pardaviau laivą.
Gali būti, kad suveiksiu tau milijoną juaniais.
Juaniais? Kam man Kinijos juaniai?
Įmerkčiau tave į aliejų ir išlaižyčiau...
-Tanai! -Tu net ne mano skonio, seniuk.
Laibas, liūdnas, trumpo koto.
Tai padėsi ar ne?
Reiktų tau užpirkti kokaino ir jį parduot.
Galėtum net užsidirbti.
Elvira! Tau reikia tokių kaip aš!
Tanai!
Taip, seniuk?
Brolau, tai prieš Dievo valią. Bet čia buvo užsukęs toks tipas.
Gyrėsi, kaip viską tvarko.
Kaip suveikia, ko reikia. Turiu jo numerį.
-Galiu tau persiųst. -Gerai.
-Viską atsiųsk. -Ramiai, seniuk.
Tvirtai spausk ranką, kaip aš.
Kaip miela, kad jie atsiuntė balzaminio acto.
-Beje, ar pakabinai tą paveikslą? -Kokį?
Tą, kur mama dovanojo.
Pamiršau, bet jis garaže. Padėk man, tuoj pakabinsim.
Nėra čia ko kalbėti.
Panašu, kad kažkas išpylė kečupo.
Kodėl užėjai per šias duris?
-Skambinau jums gal 10 minučių. -Turėjai ateiti vienas.
Kam jį atsivedei?
Prasta diena palikti jį vieną.
-Tai... -Jam mokėt nereikės.
-Tik jei sėdės liežuvį prikandęs. -Aha...
Negi panašu, kad jis nusiteikęs kalbėti?
Nespoksok.
-Labas. -Mieloji!
Čia Jokė, apie kurį tau pasakojau. O čia jo draugas.
Čia Arbenas. O aš Jokė.
Oho!
Vadink mane Joke.
Jums leidus.
Kokia ji miela. Kokia tu miela!
Sebastianas minėjo, kad tu simpatiška, bet kad tokia!..
-Ką gi, ačiū. -Ačiū.
O tu būsi Arbenas?
-Nespoksok į jį. -Gerai.
-Užeikit. -Oho... Koks žavus paveikslas.
Nieko sau, kiek jame skausmo!
Dieve šventas, ar žinot, kad jūsų skambutis sugedęs?
Kaip ketinat pasitikti svečius? Nejau čia?
-Gal man pavyktų jį pataisyti. -Čia ne mūsų bėdos.
Nesijaudinkit, aš jį sutaisysiu. Sveikas, Larsai.
-Sveiki atvykę. -Ačiū.
-Labas, mama. -Labas, mieloji.
Atleisk už dvoką, važiavom viešuoju.
Mama, nereikia.
-Saulele. -Labas, tėti!
-Labas. -Kaip miela!
-Labas, Birgita. -Mūsų mašina vis dar plovykloj.
-O išsinuomot nepavyko? -Gavom japonišką.
Negaliu vairuot tų keistų mašinų. Apie tai nebuvo nė kalbos.
Tai buvo Tesla, mieloji, ir ji ne japonų gamybos.
-Kas jūsų mašinai? -Nežinai?
Žiurkė įsliūkino į saloną per išmetimo vamzdį,
prasigraužė per galinę sėdynę,
ir užpuolė vairuojančią Birgitą.
Viskas galėjo baigtis tragiškai.
Atsiprašau, bet tas vaizdas, kaip jus puola žiurkė... kaip koks Gremlinas.
Pamenat "Gremlinus"?
Atsiprašau.
Atėjo Sebastiano bičiuliai, Joakimas ir Rubenas.
-Arbenas. -Teisingai.
-Užeikit! -Prašom.
-Tik pažiūrėk. Kaip jis čia tinka! -Taip.
Laba diena. Esu Birgita Eljason.
Sveiki, Joakimas.
-O čia Arbenas. -Labas, Albertai.
-Arbenas. -Labas, aš Larsas.
Jis... kalba švediškai... kai kalba.
-Sesute! -Labas!
Žinot, kad jūsų durų skambutis sugedo?
-Pasisiūliau jį pataisyti! -Aš sutvarkysiu, rytoj.
Tik paprašyk, ir sutvarkysiu. Juk netrukus būsim giminės!
Būtent, "netrukus"!
-Susipažinkit su Liudviku. -Labas! Aš Liudvis.
-Tiesiog norėjau padėti. -Labas, aš Sebas... Sebastianas.
-Gali vadint mane Sebu. -Labas, Birgita!
-Pavyko susidorot su žuvim? -Geriausiai tiks druskos patalas.
-Liudvis taip pat konsultantas. -Regis, būsiu tave matęs.
Gal buvo susikirtę mūsų darbiniai keliai...
Gali būti...
-Kokioje srityje specializuojiesi? -Kompiuterių. O tu?
Finansų.
Po studijų dirbau viešajame sektoriuje, bet perėjau į privatų,
ir dabar mėgaujuosi gyvenimu.
Jei dar to nepadarei, primygtinai rekomenduoju.
Jums reiktų investuoti į vasarnamį.
-Tikrai, reikėtų kažkur investuoti. -Reikėtų.
Erikai visad sekėsi su pinigais.
-Ką gi! Keliaujam prie stalo? -Taip!
Kokios skanios salotos! Kas per padažas?
Tiesiog... alyvuogių aliejus ir balzaminis actas.
Pabandyk avokadų padažą. Jo kiek turtingesnis skonis.
-Bet ir šis buvo geras. -Aha.
Iš kur tu kilęs, Sebastianai?
Iš Švedijos.
-Tai yra, iš kur tavo tėvai? -Iš Švedijos.
Seniai, dar XIX a., iš Valonijos.
Mano prosenelė kilusi iš Italijos.
Kaip mėgstu Italiją!
-"Italia"! -Turėtumėt ją aplankyti!
"Alesso", "Ingrosso", "espresso"...
-Kaip egzotiška. -"Prosciutto"!
Geras tas kumpis.
Tiesa! Jų "prosciutto" nepranokstamas.
-Tikrai puikus. -Taip.
Pamenu, kaip su Ajum ilsėjomės Amalfio pakrantėje.
Ar ne tąkart susirgai?
Suvalgęs tos senos mocarelos?
Na taip, bet iki tol viskas buvo puiku.
Kur užaugai, Sebai?
-Karlaplano apylinkėse. -Maniau, kad prie Odenplano.
Gyvenom prie Karlaplano, o po mano krikštynų persikėlėm į Odenplaną.
Kurioj bažnyčioj buvai pakrikštytas, Sebai?
Oskaro bažnyčioj, kaip ir Jokė, beje.
O jūs... kaip susipažinot?
-Per "Trenderį". -Kas tai? Pažinčių programėlė?
Ji skirta tiems, kas nori sekso trise,
bet kita mergina nepasirodė...
Praleido! Bet jai blogiau, mums geriau! Pačiupau tave.
-Myliu tave. -Myliu jį.
Taigi, planavot grupinį, pasikalbėjot, įsimylėjot,
-ir nuėjai jodinėt su Birgita? -Taip.
-Puikumėlis!
Mamai patinka žirgai, taigi, Liudvis jai surengė išvyką.
-Taip. -Liudvis...
-Izabele? Jis turi arklides. -Ak.
Manau, kad susidomėjimas žirgais daug pasako apie vyrą.
Kaip?
Žirgai - nepakartojami gyvūnai.
Norėčiau tarti kelis žodžius.
Maniau, kad patausosiu kalbą vestuvėms, bet norėjau pasakyti...
kad jūsų santykiai tokie nuostabūs.
Regis, turite tiek daug bendra.
-Tai mus labai džiugina. -Sakai?
-Į sveikatą! -Į sveikatą!
-Ačiū tėti! -Už jus.
Į sveikatą.
Man smalsu sužinoti daugiau apie jus.
-Judu seniai pažįstami? -Mudu?
-Galiu... -Aš atsakysiu.
Gerai.
Su Joke susipažinom dar vaikystėje.
-Ak... -Jokė...
Prilaikyk arklius.
Netiesa.
Susipažinom 10-oj klasėj.
Buvau pametęs galvą dėl nuostabios merginos... kurią užkariavau.
O tu siekei jos draugės.
-Tos, su apvaliais klubais. Pameni? -Taip.
-Seniai tai buvo. Buvom 8-erių ar... -15, 16?
Ar tai nebuvo 10-oj klasėj?
Ne, tai buvo pradinėj.
Ak.
Gerai?
Pamirškit tą istoriją apie merginas.
-Larsai? Dar vyno? -Taip! Mielai, ačiū!
Negailėk.
Nepagailėk.
Mama nori su manimi papietauti.
Tarsi vakarienės nepakako.
-Ką skaitai? -Labai įdomią knygą.
Apie tai, kaip vienas Meksikos kartelis plovė pinigus.
Atlieku darbinį tyrimą.
Aha. Ir... kaip jie tai darė?
Los Andželo policija konfiskavo 90 mln. dolerių.
Įsivaizduok, kad turi tiek pinigų, jog galėtum nusipirkti salą,
viską mesti, nutraukti saitus...
Ar kada mąstei apie tokius pinigus?
Gal...
...evakuoti visą Islandiją bei naftos platformas.
Tai didžiausia stichinė nelaimė Islandijos istorijoje.
Evakuojama visa sala.
Užsienio reikalų ministerija ieško Islandijoje esančių švedų,
o visi skrydžiai Europoje...
Ne.
-Labas, mama! -Sūnau!
-Ar viskas gerai? -Taip!
Vulkanas labai toli.
Jie mus evakuos, tad artimiausiom dienom negalėsiu atsiliepti.
Kas čia per dūmai?
Turiu savo švedišką pasą, taigi, manim deramai rūpinamasi.
Kam tau reikėjo tos Islandijos? Gyvenam geriausioj pasaulio šaly.
Nesikabinėk. Gerai, kad jis tyrinėja pasaulį.
-Žiūrėk, kad tave maitintų! -Nebadauju, tėti.
Atrodai kaip tie švedai, kur praktikuoja jogą ir panašiai.
Man skambina, tėti. Turiu eiti. Dar paskambinsiu!
Myliu tave.
-...negaliojančios kupiūros. -Kaip gera kartu papietauti.
Seniai tai buvo.
Izabele, noriu su tavim apie kai ką pasikalbėti.
Pažiūrėk.
Seniausios žinios apie Sebastianą von Šteinbergą
penkerių metų senumo. Iki tol nėra nieko.
Nebuvo žmogaus tokiu vardu.
Toks žmogus nebuvo krikštytas Oskaro bažnyčioje.
Nėra nieko. Net Feisbuke.
-Kodėl visada taip darai? -Kaip?
Visada kabinėjiesi prie mano vaikinų.
-Kodėl taip sakai? -Kai draugavau su Danielium,
tau neįtiko jo profesija.
-Bet po to... -Kai jam pavyko, nusiraminai.
Tu ne Leifas G. W. Personas!
Ne, bet galėčiau tokia būti.
Myliu Sebastianą ir ketinu su juo susituokti.
-Danielius buvo... -Neištikimas.
Jis buvo nuostabus.
Čia kvepia kažkuo labai negeru.
Ką iš tikrųjų žinai apie Sebastianą?
-Labas. -Labas.
Aš... Tanas iš restorano ketino paskambinti, norėjau nusipirkti...
Kas tas Tanas?
Tai... Nieko neparduodi?
Prašau?
Prakeiktas Tanas.
Atsiprašau, kad sutrukdžiau. Atleiskit.
Prigavau! Tanas mano draugas.
Užeik.
Prekės suruoštos ir sukrautos ant stalo.
Išskirtinė kokybė tiesiai iš Kolumbijos. Nauja siunta.
Žvėriškai gera kaina. 200 kg kolumbietiškų miltelių.
Lengvai užsidirbsi dvigubai.
Gerai. Tai kaip darom?
Turiu čia banknotų skaičiuoklį.
Ak... čia senos kupiūros.
Kad jau gali gaut 200 kg kokso, rasi, kaip juos iškeist.
Labai gaila, bet naujų kupiūrų paklausa labai išaugusi.
Bet... gal nori paragauti?
Gal mažos dovanėlės?
Nereikia, ačiū.
Kaip nelegalu! Beprotybė
Habibi Ji nuostabi
Klasika. Man patinka jo dainos.
Mamacita Habibi
-Turiu tau kai ką pasakyti. -Gerulis! Sukursiu tau grojaraštį.
-Mieloji, turiu tau kai ką pasakyti. -Habibi
Aš...
Niekis, aš apie vestuves. Vienaragiai, kurių norėjau...
-Jiems sutriko virškinimas. -Nieko baisaus.
Rasim naujų arklių, priklijuosim jiems sparnus...
-Ką tik gavai žinutę. -Nuo ko?
Nežinau, nuo kažkokio Tano.
-Ką reiškia "Bolle"? -"Kruštis", čia danų kalba.
-Aišku. -Nežinau, čia kažkoks šlamštas.
-Šlamštas? -Būna, kad gaunu.
-Pardavimai telefonu? -Būtent.
-Be to, daniškai... -Kodėl jie klausia, ar nori kruštis?
-Nežinau. -Žiūrėjai pornografiją?
Ką? Ne, nežiūrėjau...
-Pornografiją? Aišku, kad ne. -Viskas tvarkoj. Kas to nedaro?
-Tu tai darai? -Būna.
Bet ne per telefoną. Per mažas ekranas.
Ne...
Ar dabar sužinosiu apie tavo tamsią praeitį?
Kad mėgsti grupinį ir vartoji narkotikus?
Narkotikų nevartojau...
Bet...
Nagi, juokauju!
Gerai.
Bet vidurinėj eksperimentavau, laižiau išanges,
o tualetuose ko tik nebuvo...
Bet tai buvo seniai.
Juokauju!
-Gerai. -Myliu tave.
Tik be seilių.
-Labas! -Sveiki!
Labas.
-Ilgai laukėt? -Ne, ką tik atėjom.
-Sveika, Gražuole! -Labas, Daniuk!
Tiesa, Sebastianai, pakviečiau ir Danielių.
Nežinau, ar jūs pažįstami. Tiesa, kas jo nežino?
-Labas, aš Danielius. Danis. -Gerai.
Sumautas Danis Saucedo. Švedės uošvės svajonė.
Danis yra tas, kokiu troškau tapti.
-Sebastianas. -Žaviai atrodai.
Blondinas, turi klubus ir geba juos judint, dainuoja, yra stilingas.
Atrodo kaip švedas, bet yra lenkas-bolivietis.
Kaip Miklo filme "Krauju už kraują".
Jiedu su Izabele draugavo šešerius metus prieš mums susitinkant.
Sveikinu dėl sužadėtuvių. Čia tai bent!
Vos išgirdęs prisėdau prie pianino ir sukūriau kūrinėlį.
Pagalvojau, gal galėsiu sugroti per vestuves, jei jūs ne prieš.
-Pirmam šokiui? -Taip!
Kaip judu tinkat vienas kitam!
Pas mus rajone "eks" prilygsta minų laukui.
Kaip pajamų deklaracija. Pasirašei ir žinai,
kad tokia yra, bet nenori jos akyse matyti.
Bet "suedi" gali laisvai keliauti kartu atostogų
arba dalintis butu-studija su triviete lova.
Žiauriai keista, seni.
-Ačiū, dėl dainos pagalvosim. -Nėra ko galvoti.
-Danielius mums kaip šeimos narys. -Ačiū, uošvyte.
Atleisk, kad vis dar ją taip vadinu. Ji amžiams liks mano uošve.
Žinoma, Danieliau.
-Mūsų ryšys dar ne toks. -Tai jau ne.
Nepamiršiu tos dienos, kai išgirdau "Liepsnojančią širdį".
Buvau sujaudinta iki ašarų.
Atrodė, kad tos eilutės skirtos Izabelei.
Jaučiau, kad turiu tai išreikšti. Mūsų ryšys buvo toks ypatingas.
-Toks dvasingas. -Tikrai.
Jums reiktų užsakyti Danieliaus koncertą vestuvėms.
-Jis puikus. -Gerai.
Birgita, gali papasakoti apie tavo bičiulį iš banko?
-Norime investuoti. -Kur sustojau? Ak, taip!
Lukas Urvicleris, mūsų geras bičiulis, su kuriuo kartu slidinėjam,
valdo "Riksgötos" banką.
Anądien su juo pietavau.
Jis minėjo, kad bankas dar neatsigavo
po finansinės krizės.
Taigi, jie ieško investuotojų.
Mes tuo susidomėjome, tiesa, Larsai?
Na taip...
Jūsų mama laukia nesulaukia, kol vėl investuosim.
Daug įmonių apėjau.
-Kokio kapitalo jam reikia... -Kaip pasakei?
Kokio kapitalo reikia jūsų draugui?
Apie 30 - 40 mln.
Bet reikalas skubus. Įmonė nukraujavusi, jiems reikia grynų.
Aišku.
Viešpatie, nejau čia elgeta? Čia, Strandvageno bulvare?
Čia imigrantė iš ES, mieloji.
Regis, ji nori su mumis pasikalbėti.
-Gal nori autografo? -Ji laiko kažkokį aplanką.
-Gal ji iš Jehovos liudytojų? -Ivona!
Čia mano teta, Ivona!
Jis gal juokauja?
-Labas! -Labas!
-Ką čia veiki? -Renku medžiagą!
Turiu tą tavo Ostermalmo brošiūrą. Einu į "Melanders Fish"
apsižiūrėti, bet "Šutamanos" nerandu...
"Šuterman". Žinai ką, duokš. Vėliau patyrinėsi.
Ateik pasisveikint su mano sužadėtinės šeima.
Tas švarkas padirbtas.
Esi neregėtai turtinga, vienintelė mano teta,
tik nepersistenk, leisk man kalbėti.
-Gerai? -Gerai.
-Eime! -Super!
Čia mano teta Ivona. Ivona, čia mano sužadėtinė Izabelė.
Čia jos tėtis, mama, sesuo su draugu ir... Daniukas.
-Malonu susipažinti. -Ir man. Kaip miela.
Hebrajų kalba būsimas nuotakas sveikiname žodžiu "šabum".
-Ne "šalom"? -Ne, "šabum".
Aišku, tai šabum. Kaip įdomu, ačiū!
-Sveiki, aš Larsas, malonu. -Ačiū! Ir man.
Prisėskit.
-Ką išdarinėji? -Toks mano personažas!
-Gyvenat netoliese? -Ak, taip.
Ostermalmo aikštė, nr. 4.
Viskas man ranka pasiekiama!
-Išgersiu taurę baltojo vyno. -Žinoma.
Paskambink. Užsivedęs Tanas.
Buvau pakeliui į "Melanders Fish".
Man ten taip patinka. Gerai juos pažįstu.
-Ar ne? -Taip.
Erikas Molinderis - mano vaikystės draugas.
-Susitinkam kiekvieną penktadienį. -Ar ne? Smagu girdėti.
-Linkėjimai jam nuo Ivonos Šteinhof! -Šteinberg.
Būtent... Šteinberg.
Birgita, papasakokit daugiau apie savo draugo banką.
Manau, kad mus su teta domintų galimybė investuoti.
-Sakai domintų? -Taip, teta, domintų.
Turime galimybę tapti banko bendraturčiais.
Skamba brangokai. Bet...
Apie kiek mes kalbame? Pinigų.
30 - 40 milijonų.
Ak.
30 - 40 mln. Švedijos kronų?
Kaip manot, Birgita, jums pavyktų surengti susitikimą?
-Taip, paskambinsiu jam kitą savaitę. -Ne!
Turiu omeny...
Norėčiau susitikti kuo greičiau,
kadangi vestuvės jau čia pat.
-O mano tetos atmintis, žinot... -Ak, Sebastianai.
Tu mane stebini. Išalkęs žvėris!
Velnio neštas ir pamestas, kaip sakoma!
Beveik kaip Liudvis. Beveik!
Už meilę!
-Į sveikatą! -Į sveikatą.
Ačiū.
-Palaukit. -Vaje! Atsiprašau.
Nieko tokio!
Čia padirbta Gucci rankinė. Pirkau Fitjos rajone.
-Į sveikatą. -Į sveikatą.
MOPEDAMS DRAUDŽIAMA
Kažkas nori su manim susipykt.
-Gražuole! Daniuk! -Užpavydėjai?
Ne. Gražuolyte!
-Tau nėra ko jaudintis. -Kaip gerai!
Myliu tave vieną.
Danis - svarbi mano gyvenimo dalis, jis man daug reiškia.
Mūsų santykiai buvo intensyvūs, laukiniai, bet daugiau tokių nenoriu.
-Laukiniai ir intensyvūs? -Tu mane supratai.
Taip, tik palauk, štai jie! Vaizdiniai mano mintyse.
Kvaileli. Prieš tave sutikdama, gyvenau gyvenimą!
Bet ne tokio jo dabar noriu.
Dabar noriu gyventi su tavimi.
Velniai rautų, ji nuostabi.
Turiu jai papasakoti.
Ji nusipelno išgirsti tiesą.
Bet! Turiu galimybę valdyti banką!
Papasakosiu jai po to.
Viskas skamba geriau iš banko valdytojo lūpų.
Ivona!
-Puikiai atrodai! -Ačiū.
-Jaudinuosi. -Kodėl?
Kodėl? Apsimesim, kad perkam banką!
-Apsimesti nereiks. -Ką?
-Laba diena. -Sveiki atvykę į "Riksgöta" banką.
Dėkoju. Sebastianas von Šteinbergas. Atėjau susitikti su ponu Urvicleriu.
Taip. Prisėskit, jis netrukus ateis.
Dėkoju.
Liko dvi dienos pakeisti senąsias kupiūras
Sebastianai! Džiaugiuosi, kad tu čia. Čia mano mielas draugas.
Lukas Urvicleris.
-Sveiki. -Laba diena.
Čia mano būsimas žentas ir jo teta, Ivona von Šteinberg.
Malonu susipažinti. Šteinbergas? Yom Tov?
Ak, herbajų kalba...
Dovanokit, pamiršau hebrajų kalbą.
-Ak, nebekalbat hebrajiškai? -Taip, labai apmaudu.
-Tikrai nieko tokio. Eime? -Žinoma.
Ivona von Šteinberg? Jūs man matyta.
Galbūt iš televizijos? Filmavausi daugybėje reklamų...
Įdomumo dėlei.
Aišku. Įdomu!
Gyvenime įdomu viską išbandyti. Žavu.
-Nieko sau, kiek pinigų! -Naujos kupiūros iš Centrinio banko.
O kaip kvepia!
-Bus gerai. -Manau.
Puiku, Andersai, tikrai.
-Šaunu. -Ačiū.
Aha.
Kaip ir sakiau...
Tanas Junusas
Tanas Junusas.
"Qx"...
Gal vandens?
-Ne, ačiū. -Išgerčiau vandens.
Nežinau, kiek jums žinoma,
bet buvome vienu sėkmingiausių Švedijos bankų.
-Oho. -Bet dabar...
Suprantu.
Laimė, kad tokie žmonės, kaip mes, ateina į pagalbą.
-Taip. -Eisiu prie esmės.
-Taip? -Jei investuosime 30 mln.,
kiek akcijų gautume?
-15 %. -15 %?
-Su 15 %... -Manau...
-kad mudu su teta pasirašome. 15 %. -Ar ne?
-Taip, teta. -Šaunu!
Mano kolega Gregeris dabar Maljorkoje, žaidžia golfą...
-Jis atsakingas už popierius. -Sutartis mus domina čia ir dabar.
Pageidautina šiandien, vėliausiai rytoj ryte. Mokėsime grynais.
-Grynais? -Taip.
Atleiskit, nemanau, kad tai įmanoma.
Lukai, sumokėti galiu dabar.
Popierius sutvarkysim vėliau. Pasitikiu jumis. Tai Birgita...
-Juk tai pinigai! Jis moka grynais! -Taip, bet...
Gregeris tuo rūpinasi.
Nejau niekas kitas negali paimti pinigų? Parašus sudėsim vėliau.
Ne. Be kitos savaitės vargu ar pavyks.
Bet mus labai domintų galimybė bendradarbiauti su jumis.
Su jumis abiem.
-Taip. -Taip.
Ką manot? Pratęsim po savaitės?
Būtinai.
Norėčiau pakalbėt dėl savo algos.
-Noriu 12 000 per dieną. -12 000?
Taip. Remiantis Teatro sąjungos standartais.
Pamiršk.
-Gausi 2 000. -Na jau ne. Tuomet atsiųsiu faktūrą.
Tai nebepanašu į mažo biudžeto produkciją.
-Sveika. -Labas.
-Noriu su tavim pasikalbėti. -Ir aš.
-Gerai, kad jau... -Kodėl nieko nesakei?
Norėjau, bet...
-Visą savo gyvenimą... -Visą gyvenimą žinojai?
Taip.
Kas žino, gal mums pavyks tai įveikti su profesionalo pagalba.
Aš kreipsiuos pagalbos, bet pirma norėjau pasikalbėti su tavimi.
Viskas gerai.
Aš tikrai.
Kaip man gera tai girdėti.
-Oho. -Myliu tave tokį, koks esi.
Ieškai kažko kito, ar, bent jau, kita forma, ir...
Aš negaliu tau to suteikti. Bet nesu linkusi teisti.
Daug skaičiau apie tai.
Žinai, kai tau nuobodu, ir tiesiog naršai...
Visko nepamenu, daug informacijos blokuojama, bet...
Taip, aš žinau...
Heteroseksualiems vaikinams normalu eksperimentuoti su kitais vyrais...
Pala... Palauk!
Ką tu... Heteroseksualūs... Apie ką tu kalbi?
Apie tavo draugą Taną.
-Taną? -Aha.
-Mano vaikiną? -Taip.
Ne! Tanas - ne mano vaikinas!
Kas tau pasakė... Jis pats? Prakeiktas Tanas.
Klausyk, Tanas - juokdarys. Jis dažnai peržengia ribą.
Jis laido seksistinius juokelius, kurie ne visada padorūs.
Nemanau, kad tai gerai. Pasenusi mada, rimtai.
Jis tvirtina, kad taip kalba, kai jaudinasi,
bet tai nėra gerai.
Ir Tanas tikrai nėra mano vaikinas. Viešpatie apsaugok.
-Ne. -Tai... tu manęs neišdavei?
Ne!
Gerai.
Na, tam tikra prasme...
Ateik.
Aš...
Kartu su keliais draugais prieš kurį laiką radom 90 mln. kronų.
Kaip tai "radot"?
Skamba neįtikėtinai, bet prisiekiu, taip ir buvo.
Vieną dieną išėjom pabėgioti. Aš nugriuvau ir radom tuos 90 mln.
-Kodėl nepadėjot jų į vietą? -Iš pradžių galvojome apie tai.
Bet ką būtum darius, jei rastum 90 mln. tuomet, kai tau reikia pinigų?
-Kas tie draugai? -Jie išvyko svetur.
Aš likau, nes norėjau įgyti naują tapatybę, aš...
Norėjau būti laikomas švedu, nebegirdėti užgaulių komentarų.
Viskas klojosi puikiai, kol nepaskelbta apie banknotų keitimą.
Iš tikrųjų esu Mahmudas Azizas.
Gimiau ir užaugau Solentiūnoje.
Neturiu italės prosenelės.
Mano tėvai atvyko į Švediją iš Kurdistano.
Norėjau anksčiau tau viską papasakoti, bet nežinojau, kaip...
Kaip man paaiškinti?
Prisiekiu.
Nemelavau, kai kalbėjau tau apie savo jausmus. Apie tai, koks esu.
-Izabele, prašau, palauk! -Kas tu toks, po paraliais?
Kodėl nebuvai atviras nuo pat pradžių? Išteku už nepažįstamojo!
Jei būčiau nuoširdus, nė nepažvelgtum į mano pusę.
Jei bare prisistatyčiau kaip Mahmudas Azizas, į mane nė nepažvelgtum!
Pradėkim nuo to, kad manęs ten net neįleistų apsauga.
Tokia ta realybė! Svarbu ne tik kaip atrodom.
Vos ištari savo vardą... Tai tęsėsi 30 metų.
30 sumautų metų.
Stereotipai ir nuolatinis jausmas, kad nepritampi!
Nenoriu būti auka!
Ir aš stengiausi tai pakeisti.
Aš žmonių neteisiu!
Žinau, kad ne visi, tame tarpe ir tu, teisia žmones,
bet kiekvienas turim išankstinių nuostatų.
Jei tąsyk bare būčiau priėjęs ir pasakęs:
"Ką tu? Duok pavaišinsiu, pupa."
Izabele, būtum čiupus savo dujų balionėlį ir pabėgusi!
Bet tu kalbi ne taip!
Paklojau 18 000 už logopedo paslaugas.
Jis buvo labai malonus, padėjo man atsikratyti akcento.
O tavo teta? Kas ji tokia?
Ir tie draugai? Kas jie?
Aktoriai.
Šiaip jau, pažengę statistai iš www.extra.se.
Viešpatie. Pasikvietei svetimų į mūsų namus?
Ne! Svetimų aš nekviečiau!
Prieš tai juos patikrinau.
-Jie nežino, kas esu iš tikrųjų. -O kas gi?
-Kur tavo tikroji šeima? -Solentiūnoje.
Jie mano, kad esu Islandijoje,
bet Islandija evakuota dėl ugnikalnio išsiveržimo,
taigi, Užsienio reikalų ministerija matyt manęs ieško.
Dieve šventas!
-Tavo eilė. -Mano eilė.
Kokia tavo mėgstamiausia ir dažniausia seksualinė fantazija?
Pagalvokim...
-Ak, žinau. -Minutėlę...
Nagi...
Labas, širdele.
Ne, mes Strandvagene 1, gurkšnojam kokteilius.
Ak.
Žinoma, kad gali pas mus apsistoti. Juk žinai.
Nieko tokio. Tėtis atrakins namus telefonu, turi programėlę,
kuri atrakina ir mašiną, ir laivą, ir duris.
Pasimatysim ryte, mieloji. Išsimiegok. Iki.
Gal važiuokim į viešbutį? Pratęsim tą žaidimą.
Ne, važiuojam namo, pažiūrėsim, kas nutiko Izabelei.
-Tik įsivažiavom... -Turime dukrą, kuriai mūsų reikia.
Duok jai atsikvėpti. Jie susipyko.
Vedybinė karštinė.
Jis jai ne pora, ir mes abu tai žinom.
Tai kas jai tiktų į poras?
Dar vienas kokteilis.
-Prašau. -Ačiū.
Ir šampanas.
-Gerai miegojai? -Taip.
Mama, man tuoj 32. Gal metas šį kambarį pakeisti?
Žinau, kad nesu iš tų, kurie puola atsiprašinėti.
-Bet dėka to tapau tuo, kuo esu. -Aha.
Galiu suprasti, kuo tave sužavėjo Sebastianas.
Mačiau jį banke, jis...
Jis energingas, kalba be užuolankų, siekia sprendimo ir nori gero.
Prieš tai draugavai su Daniu, jis buvo nuostabus.
Išvaizdus, geros laikysenos, judrių klubų...
Bet, šiaip ar taip...
Kai pamačiau, kokia grįžai namo po pažinties su Sebastianu,
manau, tai buvo pirmas kartas, kai regėjau tave laimingą.
Ačiū, mama.
Velniai rautų!
Tanai?
Seni, tavo skambutis sugedęs!
Žinau, sutaisysiu. Ką čia veiki?
Negaliu gauti juanių, po galais.
Štai tavo pinigai.
Atleisk, seniuk, bet neturiu į ką kreiptis dėl pinigų keitimo.
Atrodo, Izabelė mane paliko.
Juokauji? Čia dėl mano žinučių ir skambučių?
Prisistačiau jai kaip Sebastianas von Šteinbergas.
-Kas čia per velnias, seniuk? -Tai aš.
-Ne!... -Taip.
-Ne, tu Mahmudas! -Melavau žmonėms, jog aš Sebastianas,
-kad jie laikytų mane švedu. -Koks tu kvailas. Peržengei ribą!
Kaip sako "suedi".
Žmogau, mes švedai! Aš tokiu jaučiuosi.
Kūnu pagaugai nueina, kai išgirstu Švedijos himną!
-Ir man. -Mes su tavim mylim Švediją!
Jei kas mus pultų, išpjautume jiems liežuvius.
Be jokių įžangų!
Seniuk, kaip tik mūsų nevadina.
Naujaisiais švedais, antrąja imigrantų karta.
Bet iš esmės mes esam "suedi"!
-Myli ją? -Galėčiau gyvybę paaukot.
Galėtum? Tai eik ir pasakyk jai!
Nueik pas jos tėtį, nunešk jam datulių ir paprašyk jos rankos!
Jie švedai. Jiems datulių nereikia.
Seniuk, jai tavęs reikia ne dėl pinigų,
ne dėl to, kad šlaistaisi ir skelbiesi kažkokiu Sebastianu.
Tave ji pamilo ne dėl vardo ar plaukų spalvos.
Čia!
Pasakyk, kad atsiprašai, ir kad gyvensit kartu Solentiūnoje!
Prisiekiu, seni, turėsit skaitmeninę televiziją.
Su 9 000 kanalų. Aš jums ją padovanosiu!
Bus nuo manęs dovana vestuvių proga.
Vilki nacionalinę rajono uniformą. Didžiuokis ja, seni!
-Sebastianai! Ei! -Ką tu čia veiki?
Noriu pasikalbėt apie savo personažą. Apie vakarienę.
Manau, kad sukūriau gilų, šiltą, charizmatišką personažą.
Bet turiu pastebėti, kad tu savo dalies nepavežei.
-Gerai, man metas. -Svarbu, kad bendradarbiautume.
-Kitą kartą būkim... -Nebus kito karto.
-Kaip tai? -Ilga istorija!
-Nei kito karto, nei vedybų nebus. -Negali nužudyt mano personažo!
Negi nesupranti? Tik pradėjau jį vystyti!
Velniop tą Sebastianą, aišku? Aš Mahmudas Azizas iš Solentiūnos!
-Štai! Vaidyba tavo kraujyje! -Nenoriu vaidinti!
Nenoriu būti kažkuo...
Velnias! Atsiprašau!
Salam aleikum, seni.
Ką?
Mielasis
Izabele, džiaugiuosi, kad galėjome susitikti
ir aptarti asociacijos sprendimą.
Sandra šį bei tą užsirašys, kol kalbėsimės.
-Taip. -Aha.
Taigi, po nuodugnaus įvertinimo,
asociacija apsisprendė, kurį prokuroro asistentą paaukštinti
iki prokuroro pareigų.
Tavo profesinė kvalifikacija nuostabi.
Likau sužavėtas tavo ataskaita apie pinigų plovimą JAV.
Bet...
Mes, kartu su asociacija, tikime, kad Andersas Jonsonas
buvo iniciatyvus ir yra tiesiog tinkamesnis kandidatas.
Taigi, turėsi iš naujo teikti savo kandidatūrą.
Manau, maždaug po pusmečio.
-Tai tiek. -Palaukit.
Koks skirtumas tarp Anderso ir manęs?
Abu čia dirbam tiek pat laiko.
Jis uždirba daugiau už mane, bet, išskyrus tai, kuo mes skiriamės?
Taip, na... skirtumas... Suprantu, kad nuliūdai.
Jautiesi nusivylusi.
Bet turi atsitiesti.
-Atsitiesti? -Aha.
Nei mano pareigos, nei alga nesikeitė trejus metus.
Turiu reikalingus įgūdžius, pats žinote.
Taip. Sprendimas priimtas remiantis skirtingais parametrais.
Apsvarstėme juos, įvertinome jus ir... sprendimas...
Mūsų sprendimas galutinis.
Kaip pavargau nuo tos senos, suknistos mačistinės santvarkos!
Tas sumautas grupinis onanizmas ir nepotizmas, asistenčių dulkinimas,
prakeikti darbo vakarėliai!
Kriterijai? Dievuliau! Velniop tuos kriterijus!
-Bengtai, kviesk apsaugą. -Sužlugdykit patriarchatą!
-Apsauga! -Velniop berniukų klubą!
Kovokim kartu, velniai rautų!
Mergos, pasaulį valdom mes!
Tanai, ne dabar, aš nenusiteikęs.
Labas.
Pamaniau...
Visą dieną bandžiau su tavim susisiekti. Norėjau pasakyti,
kad pinigai man nė motais.
Jie nieko nereiškia. Man svarbu tai, kad sutikau tave.
Sakyk, ar melavai dėl kitų dalykų, be savo vardo?
-Ne, turiu omeny... -Atsakyk - taip ar ne.
Radai tuos pinigus?
-Taip. -Esi ieškomas?
Ne.
Klausyk...
Pamaniau...
Gal ir tavo tiesa.
Galbūt tąsyk bare nebūčiau atkreipusi į tave dėmesio.
Niekad nesijaučiau tokia atstumta,
kokiu jauteisi tu.
Bet suprantu, apie ką kalbi.
Ir...
Iš dalies suprantu, kodėl tu taip pasielgei.
Bet tai nėra dingstis, kuri leistų man meluoti.
Atsiprašau.
Izabele, prašau, galime pradėti iš naujo?
Ne, negaliu tavęs taip priimti.
Tačiau... Nesu pasiruošusi prarasti tų 15 mln., kurie guli rūsyje.
Jų ten ne 15, o 30.
Taip, bet mes juos pasidalinsim.
Padėsiu tau išplauti pinigus. Pasidalinsim juos perpus.
O tai, kas laukia mudviejų, paaiškės vėliau.
Izabele, gali visus juos pasiimti.
Ne. Būkim sąžiningi, juk čia Švedija. Pasidalinam ir išsiskirstom.
Kaip išplausim tuos pinigus?
Imituosim Arlandos pinigų sandėlio apiplėšimą.
-Ką? -Taip.
Įvykdysim vagystę, kurios vagyste laikyt negali.
Tiesiog pasikeisim kupiūras.
Taigi, tai nebus apiplėšimas. Jei mus sučiups,
būsim teisiami už įsilaužimą ar planuotą apiplėšimą.
Bet to nenutiks. Mes tiesiog pakeisim kupiūras.
Teisingai? Gerai sugalvota?
Greiti pinigai!
-Nebesakyk "pinigai" su tuo akcentu. -Ką?
Juk čia rimtas dalykas, ką?
Mums pavyks.
Tikrai.
Mums tereikia uniformų.
Uniformų?
-Būsim kaukėti plėšikai. -Ne.
Nieko mes neapvogsim.
Sugalvojau!
Tai ką darysim?
Įsilaušim pas Ingvę.
-Mūsų kaimyną? -Jis buvęs ugniagesių vadas.
Jis tikrai turės kokių senų ugniagesių uniformų, taip?
Kuo toliau, tuo gražiau...
-Kodėl mums jų neišsinuomojus? -Nes jie gali mus atsekti.
Tinka?
Tinka.
Gerai. Bet pirma...
Gali atsikratyt tų savo spalvotų kojinių su takais?
Kas rajone tokias mūvi?
Šitas puikiai tinka.
Ir akys puikios.
Čia tikra tavo akių spalva?
Gražu.
Ei.
Nusipirkau atsuktuvą. Jei jis priešintųsi...
Klausyk, mes jo nežalosim.
To jau per daug?
Gerai jau, neimsiu. Pirmyn, Mahmudai, varom.
Palauk, mums reikia slapyvardžių.
-Būsiu Orupas. -Kodėl Orupas?
Trumpai ir aiškiai. Orupas, Bono, Popiežius, Madona.
Dar man patinka, kad jis dainavo, kaip bėga nuo vilkų.
-Gerai, aš būsiu Kim Kardašian. -Per ilgai.
Lady Gaga.
Gago?
Gogu?
Gaga!
Gerai.
Tvarkoj, varom.
Ei, gerai.
-Palauk. -Ką čia darai?
-Panaudosiu šitą. -Ne, tuoj pat baik!
-Ką darai? -Palauk.
Atsitrauk.
-Kas čia per požiūris? -Ką aš padariau?
Nesielk taip.
Velnias, atsiprašau! Atleisk, aš netyčia.
Mielasis, t. y. Sebastianai, t. y., atleisk, Mahmudai, Orupai.
Nežinojau, kad skrudžas Ingvė turi neperšaunamus stiklus.
-Gerai jau. -Atsiprašau.
-Tai? -Taip, varyk.
-Ne tą namą pasirinkot! -Ingve, nešauk!
-Čia Sebastianas, nešauk! -Sebastianai? Izabele?
-Kodėl jūs taip vėlai? -Labas, Ingve.
Renkam lapus savo kieme, bet supratom, kad neturim grėblio.
-Pamanėm, gal galim pasiskolinti. -Tokiu metu?
Buvo taip vėjuota. Visur pilna lapų.
Būtent, o Izabelė jais apsėsta.
Turim surinkti lapus į šiukšliadėžę,
-antraip ji akių nesumerks. -Gerai jau...
Įsigijau naują žaisliuką, kurį galėtumėt pasiskolint. Palaukit.
Orupai, tai blogiausia vagystė mano gyvenime.
-Sakiau, kad tai prasta mintis. -Ne, palauk.
Uždėsim jam ant galvos plastikinį maišą, pagrobsim jį,
pakabinsim jį garaže,
nardinsim jį po vandeniu, tada paimsim išpirką ir iškeisim ją.
Gerai jau, gerai, čia tik tokia mintis!
Še! "Bosch ALS 25".
Geriausias lapų pūstuvas visoje rinkoje!
-Prašom. -Oho.
Kiemą išvalysit per 10 minučių.
-Oho! Po to iškart grąžinsim. -Aha...
-Ingve... -Taip.
Norėjom paklausti, gal turėtum ugniagesių kostiumų?
-Išsyk pasiskolintume. -Gerai, o kam?
-Nes... -Jis mėgsta vaidmenų žaidimus.
Vaidmenų žaidimus.
Norit pilno kostiumo, ar tik viršaus, ar...
-Galvojau apie pilną. -Pilną.
Gerai, tuojau pat.
-Vaidmenų žaidimai? Rimtai? -Pats pradėjai su tom manijom.
Nėra ko gėdytis psichinių ligų. Gėda!
Prašom. Šeimos relikvijos!
-Oho. -Atsargiau.
-Kokia garbė! -Ačiū.
Grąžinsim juos kaip įmanydami greičiau.
Kada tai būtų?
-Penktadienį? -Gerai.
Gerai, penktadienį.
Antraip turėsiu pritaikyti vėlavimo mokestį - 250 kronų per dieną.
Žinoma. Labai ačiū.
-Saldžių sapnų. -Labanakt.
Taigi, iki penktadienio. Pasilinksminkit.
Mums niekada nepavyks apvogt Arlandos pinigų sandėlio.
Niekas tavęs nebebijo.
Tapai švedu.
Taip, čia naujosios kupiūros iš Centrinio banko.
Kodėl anksčiau apie tai nepagalvojau?
-Galim juos paprasčiausiai iškeisti. -Ką?
-Žinau, kur yra kupiūrų. -Kur?
"Riksgötos" banke, Luko banke. Jie turėjo seifą, pilną pinigų.
Jis minėjo, kad Centrinis bankas atsiuntė jiems naujų kupiūrų.
Taip!
Jie turėjo vos vieną apsauginį ir kelis darbuotojus.
Žinia tokia gera, kad beveik pasiekiau orgazmą. Kaip fontanas!
Čia tokia retorinė figūra.
Na, jie turėjo fontaną. Tai yra apsauginį.
-Apsauginį ir kelis darbuotojus. -Taip! Velniai rautų, kaip gerai.
Mes genijai!
Jei būsim be ginklų, giliai neįklimpsim.
Jei mus ir sučiups, tai viskas vyks pagal visuomenės supratimą.
Tu Mahmudas, nusikaltėlis imigrantas iš Solentiūnos,
neturi baltiesiems švedams priklausančių privilegijų.
Atsėdėsi kelerius metus už įsilaužimą.
Tai slegia, bet tokia realybė.
-Taip. -O tu?
Man viskas bus gerai, pasakysiu, kad privertei mane.
Jūsų kultūroje moterys paklūsta vyrams.
-Pasinaudosi tuo? -Tai aišku.
Ei... Nieko nenutiks.
Pažadu. Gerai?
Turime mažiausiai tris minutes iki atvykstant policijai.
Gerai.
Ką manai apie ėjimą į šoną?
-Ką? -Apie ėjimą į šoną.
Apie galimybę permiegot su kitu.
Kodėl būtent dabar reikia apie tai kalbėti?
Įprastai taip elgiasi įžymybės ir panašiai.
-Turi omeny, jau susituokus? -Taip.
Ne. Ten, iš kur esu kilęs, "ėjimų į šoną" nėra.
Jei sutikai merginą, būsi su ja visą gyvenimą.
Gerai.
-O tu ką, turi kažką numačius? -Karolą.
-Karolą? -Aha.
-Tą dainininkę, Karolą? -Taip, Karolą.
Ji tokia...
Tokia karšta.
Aš noriu miegoti tik su tavim.
-Nagi. -Gerai, pradedam.
-Tu rimtai? Karola? -Taip.
Pagalvok, ko tu norėtum. Bet Karola mano!
Gerai.
Lauke gaisras, evakuokitės!
Evakuokitės!
Ar girdit? Nagi, visi lauk!
Palikit viską ir nedelsiant apleiskite pastatą!
-Kas vyksta? -Gaisras.
Visi turi palikti pastatą.
-Lauke rūksta dūmai. -Gaisras!
-Evakuokitės!
-Gaisras! -Visi lauk, gaisras!
-Patikrink, ar pastatas tuščias. -Išeikite, visi, gaisras prasidėjo.
Visiems išeiti!
-Atidarykit saugyklą. -Negaliu.
-Reikia išgelbėti tai, kas viduje. -Viduj nieko nėra.
-Turim išgelbėti tai, kas viduje. -Saugykla turi atskirą...
Ei! Skradžiai Sebastianą, velniai rautų!
Atidaryk, arba atsisėsiu tau ant marmūzės ir pamatysi ko nematęs.
Duok tuos sumautus raktus.
-Kam jį pastūmei? -Aš? Aš nieko nepadariau, čia tu.
Čia aš? Jis mirė? Aš tik raktų norėjau.
Po velnių. Prašau, pasakyk, kad jis gyvas.
Prakeikimas! Bus kaip su juoda kate - tie pinigai prakeikti!
-Jis gyvas? -Jis gyvas.
-Tu tikra? -Taip.
-Štai, atrakink. -Aš...
-Judinkis! -Gerai...
Pakeisti savo elgesį, pakeisti elgesį.
-Palauk, tai kur tie pinigai? -Ką? Juokauji?
Jie buvo čia, pats mačiau.
Turėjom tiesiog sukeisti kupiūras...
Galvok!
Palauk, sakei trys minutės. Jie jau čia!
-Jie pakeliui. -Vadinas, suklydau.
-Aš tik žmogus. -Sakei trys minutės.
-Užsičiaupk. -Prakeikimas!
-Tikrink kiekvieną dėžę. -Čia nieko nėra!
Tik senos kupiūros. Kažkur jie turi būti...
-Velniai rautų! -Nagi!
Čia kažkoks miražas. Turėjom tiesog sukeist kupiūras.
Jie ateina. Dalinsiuos kamerą su nepažįstamu žmogum...
Išėjęs į laisvę būsiu kitu žmogum!
Su kuo čia kalbi? Aš nustojau klausyt prieš 50 minučių.
Velnias, kurgi jie...
-Kas čia per... -Ką?
Eurai!
O tu sumani! Čia tai bent!
-Nerealu! -Grąžinsiu mūsų senas kupiūras.
Čia tai bent pasisekė! Myliu ES!
27, 28, 29, 30 milijonų.
Čia, dėk čia. Mesk čionai.
Čiupk kitus.
Štai.
Dėk.
Izabele, ką darai?
Mes ne nusikaltėliai, neimsim daugiau, nei patys turim.
Atiduok, padėsiu į vietą. Izabele!
Izabele, atiduok.
Izabele.
Izabele!
Nedarysim to.
Ne.
Štai.
-Ką čia darai? -Tvarkau.
Dar ko!
-Eime. -Ateinu.
Velniai griebtų. Palauk!
Prakeikimas! Eik sau!
Varyk, varyk!
Palauk, kur eini?
-Ant stogo! -Ant stogo? Niekada!
-Ką sako mano psichologas? -Atsisakyk įpročių, dings ir nerimas.
Nagi!
Einam vidun, kartoju, einam vidun.
Velnias!
Negaliu žiūrėt žemyn.
Prakeikimas.
Po velnių.
Velnias!
Policija!
Ieškome dviejų žmonių, persirengusių...
Nežiūrėk žemyn.
Nagi, policija tuoj bus čia.
-Gerai. -Nežiūrėk žemyn.
-Negaliu! -Susikoncentruok!
Nagi!
Mes antrame aukšte. Kylam ant stogo.
Policija!
-Žinai, kad bijau aukščio. -Tam dabar nėra laiko.
-Užaugai tarp daugiabučių! -Štai. Eik, aš pasilieku.
-Gal man lemta būti sučiuptam. -Nagi!
-Taip. -Ne!
Padaryk tai dėl manęs.
Dėl mūsų.
Ateik. Čiupk mano ranką.
-Atsargiau. -Aš laikau!
-Velniai rautų. -Laikau tave.
Nr. 33, pirmyn!
Durys.
Reikia pastiprinimo.
-Nr. 44, užeikit. -Kylam ant stogo.
Pirmyn!
Mieloji, šiltos seilės?
Daugiau niekada tau nebemeluosiu.
Tu man esi viskas.
Būsiu šalia tol, kol išleisiu paskutinį kvapą.
Man nesvarbu, ar mane vadins Mahmudu, ar Sebastianu, ar Orupu.
Dėl tavęs galėčiau mirti.
Ateikš.
Seni, štai kokios tos tikros žvaigždžių poros!
Beyoncé'i ir Jay-Z dar toli iki mūsų.
Svarbu tai, kad mes su Izabele kartu pasensime.
Aš vardu Mahmudas Azizas, esu sumautas "suedi" ir tuo didžiuojuosi!
Policija nusprendė nutraukti tyrimą dėl keistos vagystės bylos,
įvykusios Stokholmo centre praeitą savaitę.
Toks sprendimas priimtas todėl, kad vagys
paliko identišką sumą pinigų, bet kita valiuta.
Briuselis
Štai kaip atrodo dabartinė 50 eurų kupiūra.
O štai kaip atrodys naujoji.
Siekiant kovoti su juodąja ekonomika Europoje,
senosios kupiūros nustos galioti po pusmečio.
PABAIGA
SENI
Subtitrus vertė: Veronika Vasiljeva www.plint.com