A NETFLIX SOROZATA
Karolina?
Szia!
Hallasz engem?
Nagyszerű.
Andrzej Januszewski vagyok.
Neurológusként dolgozom a katowicei egyetemi kórházban.
Az elmúlt hetekben én kezeltelek.
Emlékszel, hogy mi történt?
Víz…
Megfulladtam.
Nem.
Nagyon súlyos autóbaleseted volt.
Tudod, mennyi ideig voltál kómában?
Több mint négy hétig.
Emlékszel a nevedre?
Karolina.
Vagy…
Julia.
Vagy?
Dr. Morulska hívott így.
A neurológián nincs ilyen nevű orvos.
Felismered? Az édesanyád szerencsésebb volt nálad.
- Szabad? - Tíz percre.
Olyan boldog vagyok, Karolina!
Kicsikém!
Azt hittem, meghaltál.
Visszajöttél hozzánk.
És… Adam?
Ki?
Adam. Hol van?
Adam?
Nem tudtam, hogy van barátod.
Ha tudtam volna, elmondom neki. Sajnálom. Nem tudtam.
Látod őt?
Patrycját? Igen.
Igen, ő a húgod.
Végig itt volt melletted.
Próbáltam lebeszélni róla, de hiába.
Lógott az iskolából. Valószínűleg évet kell ismételnie.
Igazi vagy.
Nem. A húgod kísértete vagyok a legrosszabb rémálmodból.
Doktor úr!
Van ok az aggodalomra?
A ma elvégzett vizsgálatok szerint minden rendben.
És ez a Morulska? Karolina újra szóba hozta.
Tényleg nem itt dolgozik? Pszichológus, aki amnéziásokat kezel.
Érdeklődtem az osztályokon és az ápolóknál is.
A kórházunkban nincs Morulska nevű orvos.
Említette Adamot is.
Felhívtam az iskolai barátait, de senki sem emlékszik rá.
Nem ismerjük jól a tinédzser gyerekeinket.
Lehetséges, hogy ezt csak álmodta?
Nem zárható ki. Gyakori,
hogy a kómából ébredők emlékeznek az álmaikra,
és beszélnek róluk.
Most az a fontos, hogy Karolina sokat pihenjen,
és biztonságban legyen.
Úgy gyorsan elhalványulnak az álom emlékei.
Bocsánat, várnak máshol.
- Köszönöm. - Szívesen.
Pati…
Anya…
Karolina!
Karolina.
Adam?
Karolina!
Látod? Ha nem szeded a gyógyszereket, erősödnek a víziók.
Karolina! Ébredj fel!
Jól vagy?
Hallasz engem?
Janek.
Emlékszel a nevemre?
Nem tudom, honnan, de…
Ott voltam a mentőben, amelyik behozott.
Újraélesztettelek.
Fel tudsz állni?
Add a kezed!
Jól van.
Előfordult ilyen a baleset előtt?
Nem.
Nem hiszem.
Szörnyű rémálmom volt.
Biztos a gyógyszerek okozzák.
De lehetnek valakinek ennyire valószerű álmai?
Amikor felébredtem a kómából, nem tudtam, hol vagyok.
Az álmaim valószerűbbnek tűntek,
mint a valóság.
És miről álmodtál?
Ha elmondom, holnap átvisznek a pszichiátriára.
Ne, ezt hagyd abba!
Orvos vagyok.
Nem praktizálok régóta, de láttam már pár különös dolgot.
Azt álmodtam, hogy egy amnéziaklinikán vagyok.
A vezetője dr. Zofia Morulska volt.
És rajtam kívül sok más beteg is volt.
Barátaim lettek.
Emlékszem a nevükre.
Iza, Szymon,
Paweł, Milena.
Adam.
Tudod, annyira…
valóságosnak tűnt.
- Szerinted kezdek megbolondulni? - Nem.
Tudod… az agy nagy rejtély.
Rendben.
Idd meg, vagy kihűl!
Patrycja mindent behozott.
Fejecske.
Rendben.
Add a kezecskédet!
Utánanézett, hogy a kómában levők érzik a szeretteik jelenlétét,
hallják a hangjukat, még a tárgyakat is érzékelik.
Szóval felolvasta a kedvenc könyveidet,
lejátszotta a kedvenc zenéidet.
Apa pár hónappal a nyaralás után meghalt.
Hogy felejthettem el?
Fektessük le!
Így, ni. Gyere, édesem!
Ez az.
Rendben.
Emlékszel a balesetre?
Nem.
Nem igazán.
Sötét volt.
Szakadt az eső. Az autópályán mentünk.
Vitatkoztunk.
Nem reagáltam időben.
Nagyon sajnálom, Karolina. Az utolsó pillanatban láttam meg a tükörben.
Próbáltam csinálni valamit, de nagyon gyorsan ment.
A te oldaladon jött belénk.
Semmi baj.
Komolyan.
Semmire sem emlékszem belőle.
És…
hova mentünk?
- Anya téged vitt… - Ne idézzük fel azt a rémálmot, jó?
- Ignacy holmijáért jöttem. - Részvétem.
Tessék.
Nézze meg, hogy megvan-e minden!
Minden itt van.
Itt írja alá, kérem!
- Itt? - Igen.
Karolina.
Elnézést, ismerjük egymást?
Igen, ugyanabban a szobában voltál, mint a fiam, Ignacy.
Sokszor voltam látogatóban, amikor a húgod is,
és vitatkoztunk, hogy klasszikus vagy elektronikus zene legyen.
A fiam csodálatos gyerek volt.
Később találkozunk.
Karolina?
- Jó napot, uram! - Jó napot!
Kezdjük?
Csodálatos volt.
Elnézést.
Tudod, mi történt a fiával?
Ignacyval?
Nem ébredt fel a kómából.
- De balesete volt, vagy…? - Nem, súlyos agyhártyagyulladás.
Nem volt ereje legyőzni. Aztán ödéma alakult ki.
Nem volt esélye.
Bekapcsolom.
Minden rendben?
- Van nálad apró. - Igen, van.
Valahol itt lesz.
Gyere!
Szia!
- Szia! - Azt hittem, már elmentél.
- Rágót? - Köszönöm, nem.
Te tudod. Buborékot fújni jó, de gyorsan elmegy az íze.
Figyelj, ha szeretnél beszélgetni…
Nehéz időszakon vagy túl.
- Ez csajozós szöveg vagy orvosi ajánlat? - Ahogy érzed.
Most mennem kell.
Ne már!
Hogy csinálod? Még a kómában is nyomulnak rád.
Nem tudom.
Kérsz egy rágót?
Nem, kösz.
A Turandot.
Janina Hass.
Emlékszel? Három éve Varsóban láttuk a Pillangókisasszonyt.
Tudtad, hogy ő is most ébredt a kómából?
Szörnyű síbalesete volt.
JANINA HASS NAGY VISSZATÉRÉSE ÁPRILIS 16-TÓL A KATOWICEI OPERÁBAN
- Köszönjük. - Köszönöm, viszlát!
Jól van. Minden rendben.
Tudom.
A lányok meg akartak látogatni, de az orvosok nem engedték.
Szia, Memória!
Szia!
- Folyton etettem, amíg nem voltál itt. - Látom.
Nagyon kövér.
Ha nem akarsz, nem kell játszanod.
Miről beszélsz?
Úgy értem, tudok zongorázni, nem?
Vagy az is az álom része volt?
Tudsz. Egyedülálló tehetség vagy.
Talán idő kell, hogy minden a helyére kerüljön.
Hogy emlékezz.
Dühös voltam rád, mert nem akartál játszani, ilyen tehetséggel.
Mert mindig gondot okoztál anyának, pedig nehéz volt neki,
és mindent megtett érted.
Ezért meglep, hogy ezt mondom, de…
Engedd el!
Adj magadnak egy kis időt, és jobb lesz!
Mi lesz jobb? PatI…
Nem tudok játszani.
Mit mondok majd a lányoknak?
Hogy menjek vissza a suliba?
A zongorán kívül nincs semmim.
- Nem tudhatod, hogy nem megy. - Érzem.
Nem jön természetesen a zene. Gépies.
Te is hallottad.
Valami szörnyűség történt velem a kómában.
- Januszewski szerint minden rendben. - Ez nem igaz.
Nem tudom, ki vagyok.
Miről beszélsz?
A nővérem vagy, és szeretlek.
Akár tehetséges vagy, akár nem.
Azt álmodtam, hogy csináltak velem valamit a Második Esélynél.
Még mindig erre gondolsz?
Nem tudom elfelejteni.
Nem akarom.
Tudom, hogy fog hangzani…
De…
Odabent szerelmes lettem.
Őrülten.
Nem.
Ne!
Karolina!
Karolina, segíts!
Mindent a te érdekedben teszek.
Karolina!
JANINA HASS A HERCEGNŐT JÁTSSZA A TURANDOT ÚJ FELDOLGOZÁSÁBAN
- Jó napot! - Jó napot!
Janina Hasszal szeretnék beszélni.
- Ön ki? - Az egyik barátja vagyok.
Éppen próbál. Egyeztetett időpontot?
Igen. Van számára valamim.
Hagyja itt, és átadom neki.
De megígértem, hogy személyesen adom át.
Ez nem fog menni. Nem szereti, ha zavarják.
Rendben. Majd megpróbálom később.
Igen?
Igen, persze.
Mi ez? Hamis vagy.
Tudom.
Ne aggódj!
Kell egy kis idő.
Régóta tudjuk, hogy nem lesz könnyű visszaszerezni a formádat.
Igen, tudom.
Várj! Túl meleg van itt. Túl gyorsan játszol.
Várj egy percet!
Bocsáss meg!
Nekem kell bocsánatot kérnem.
- Próbáljuk meg még egyszer! - Jó.
Magda?
Hass kisasszony.
Tudom, miért nem tud énekelni.
Ki maga?
Én is kómában voltam.
És most nem tudok zongorázni, bár korábban tudtam.
- Kérem, ne zavarjon minket! - Vidd ki!
Tényleg nem emlékszel rám?
Kérlek, vidd ki!
- Távozzon! - Együtt voltunk a Második Esélyben.
- Kérem, távozzon! - Magda.
Kérem, távozzon! Látja, hogy…
Magda…
Kérem, távozzon!
Elnézést kérek.
Minden rendben?
Várj…
Várj!
Z. TANATOWSKI: MÁSODIK ESÉLY
Ez az utolsó alkalmunk.
- Sok szerencsét! - Kösz.
Halló?
Van autód?
- Szia! - Szia!
Segítened kell.
Örülök, hogy hívtál.
De ígérd meg, hogy komolyan veszel, jó?
Ide kell eljutnom.
Így nézett ki a Második Esély. Ott tartottak fogva.
- Fogva tartottak? - Igen, amíg kómában voltam.
De amíg kómában voltál, itt voltál a kórházban, Karolina.
Janek, kértem valamit.
„Tanatowski professzor lakóhelye, ahol a betegeket kezelte.”
„Zygmunt Tanatowski, az afázia és amnézia kezelésének úttörő szakorvosa,
pszichiáter, neurológus és médium.”
Elviszel oda?
Most?
Most.
Mi az? Gardedámra van szükség?
Szállj be!
Remélem, fontos. Ha anya újra lógáson kap, dühös lesz.
Tankolok, és már jövök is.
- Jó napot! - Jó napot!
Tele kérem, 95-ösből.
Álmomban már láttam ezt a helyet.
Ezt nem hiszem el, nevetséges az egész.
Orvos létére hagyja, hogy ezt csináld? Biztos rád van izgulva.
Pati, bízz bennem!
Ma találkoztam egy nővel, aki velem volt a Második Esélyben,
és elvesztette a tehetségét.
- Ezt a könyvet tőle kaptam. - Öljetek meg!
Tényleg beverted a fejed, mi?
Ott lehetnek a barátaim.
- Talán ott van Adam is. - Karo!
Egy srácot keresel, akiről álmodtál, akit csak te láttál,
egy igazi és elég menő sráccal, aki megőrül érted.
Ez nem normális.
A kóma alatt te szólítottál.
A hangodat követtem.
Miért lettél hirtelen ennyire kocka?
Aggódom érted.
Csak mert hallottad a hangomat,
még nem létezik az a párhuzamos a világ.
A „Clair de Lune” Debussytől.
- Azt a darabot játszottad nekem? - Igen.
De ezt nem nehéz kitalálni. A kedvenc darabod, fejből tudod.
Kíváncsi vagyok, emlékszel-e, mi volt az, amit felolvastam.
A Szentivánéji álom.
Indulás, hölgyek!
Igen?
Jó napot!
Művészettörténetet hallgatunk, és szívesen megnéznénk a kastélyt.
Sokat hallottunk róla.
Ez magánterület. Nincs látogatás.
Tudom, de Katowicéből jöttünk csak ezért.
Kérem, engedjen be!
Jó napot!
- Jó napot! - Jó napot!
Jó napot!
Edyta Tanatowska.
Karolina Winiarek.
- Patrycja Winiarek. - Janek Brzozowski.
Edyta Tanatowska. Isten hozta Önöket!
Sajnálom, hogy nyers voltam, de ahogy látják, éppen felújítunk.
Sok a dolgom.
A kastély a XIX. század első felében épült.
Vissza akarjuk állítani az eredeti szépségét.
Nem újították fel már 80 éve.
Hamarosan panziót nyitunk.
Szeretnénk, ha önfenntartóvá válna.
Egy ekkora ház túl nagy lenne csak nekem és a kislányomnak.
Erre jöjjenek!
A XX. század elejétől
a kastély a volt férjem családjáé volt,
Tanatowski professzoré.
A válás során került hozzám.
- Igaz, hogy van egy sír a parkban? - Igen.
Ez egyik örökös sírja.
- Aniela Tanatowskáé. - Nem Ariela?
Aniela.
Róla kapta a nevét a kastély, az Anielint.
A férjemmel ezt a nevet adtuk a lányunknak.
Előtte tisztelegve.
Működött itt valaha kórház?
Nem, amennyire tudom soha.
De a férjem pár napra idehozta a betegeit,
akik memóriazavarban szenvedtek.
- Szóval éltek itt betegek. - Időnként.
De ez már régen volt.
Teát?
Vendégeik vannak?
Azt az épületrészt egy magánóvoda bérli.
- Valamiből meg kell élnünk. - Persze.
Ráadásul ez egy remek hely.
A cél az, hogy korán felfedezzék a gyerekek tehetségét,
és fejlesszék.
A szülők messziről jönnek ide. A lányom is ide jár.
De nem egyszerű eset.
Itt is van.
Szia, szépségem!
Születése óta nagyon zárkózott.
Ráadásul szerintem örökölte az apja anarchista természetét.
- A fülhallgató, hallássérült? - Nem.
A délutáni alvás alatt néha zenét játszanak nekik.
Az agystimuláció egyik modern módszere.
Tomatis eljárását használják?
Nem, ez valami más.
Tanatowski lánya is szerepelt az álmomban.
Azt hittem, megkönnyebbült sóhaj lesz.
De most az egyik professzoromat kell ajánlanom.
- Nagyszerű pszichiáter. - Visszatért az orvosi racionalitás.
És még azt hittem, menő vagy.
Megkedveltelek.
Azért jöttem ide, hogy bebizonyítsam, tévedsz.
De annak alapján, ahogy beleásod magad, paranoiás skizofréniának tűnik.
Neked ez kicsit sem furcsa?
Kómából ébredek, elvesztem a tehetségemet, és ugyanez történik Janina Hass-szal.
Itt pedig fiatal tehetségeket nevelnek, a gazdag szüleik pénzén.
Nem mondtad, hogy tehetséges vagy.
Zongorázom…
Igazából már csak zongoráztam.
Hallás után rögtönöz, komponál.
Régen utáltam érte.
Semmi baj.
Most meg alig tudok kottát olvasni.
Sajnálom.
Ezt nem tudtam.
De sérülések után ez megtörténhet.
Az agy törli az idegrendszeri kapcsolatokat
a balesethez kapcsolódóan, hogy ne ismétlődjön meg.
Egyes sportolók, bár meggyógyulnak, sosem nyerik vissza a formájukat.
A balesetnek köze volt valahogy a tehetségedhez?
Hogy érted?
Nem a zongoráról estem le.
Tudom, de emlékszel, hova mentél a balesetkor?
Anya egy tehetségkutató meghallgatására vitt.
Nem akartál menni. Veszekedtetek.
Igazából a baleset előtt abbahagytad a gyakorlást.
Mindenen veszekedtél anyával.
Itt a válasz.
Ha szeretnél újra látni egy bolond csajt,
díszkíséret nélkül,
benne lennék.
Akkor én is.
Szóval…
majd felhívlak.
Oké.
Isten hozott
Köszöntünk újra itt
- Betéptél? - Nem, csak boldog vagyok.
Meg akartunk látogatni, de az anyukád nem engedte.
Már elkezdtem új zongoristát keresni.
Remélem, ez a kóma nem csinált ki.
De, igen.
Menjünk!
- Feltetted a TikTokra? - Még jó.
Karolina nagy visszatérése.
Az énekórák a négyesben vannak.
Meghallgatom.
Ne várjatok meg!
- Furán viselkedik. - Igen.
Jó, menjünk!
Adam?
Szia!
Azt hittem, soha többé nem látlak.
Úgy féltem, hogy csinálnak veled valamit.
Nem Adamnak hívnak.
Adam, de én…
Én vagyok az.
Julia.
Karolina.
Ksawery.
Biztos összekeversz valakivel.
Szia!
Tényleg nem emlékszik rád.
És jobb, ha te is elfelejted.
Bassza meg!
- Karolina, látogatónk van. - Ne most, anya!
Édesem.
Be akartalak mutatni valakinek. Pszichológus.
Kómában voltál, amikor megkerestem.
Nincs szükségem segítségre.
- Ami történt, megtörtént. - Édesem.
Azt mondja, segíthet, hogy újra tudj játszani.
Jó napot, Karolina!
Magatokra hagylak.
Drágám, jobb, ha négyszemközt beszéltek. A konyhában leszek.
Köszönöm.
Mondtam, sok közös van bennünk.
És most már az ellenségeink is közösek. Nagy hatalmú ellenségek.
Adam nem ismert meg.
Miért nem ismert meg Adam?
Gondoskodtak róla, hogy ne ismerjen meg.
Nem tudja, hogy a Második Esélyben volt. Az igazi neve Ksawery,
és Piotr fia.
Miért pont engem választott?
Mert különleges vagy.
De nem az egyetlen.
Több hasonló program fut világszerte. Néhány tucat.
Program?
Milyen programok? Miért?
A jövő érdekében. Minden a jobb holnapért történik.
A jövő érdekében elvették a tehetségemet?
Van ennél nagyobb ár is.
Igaz.
Szymon nagyobb árat fizetett.
Egyetlen kísérlet sem hiábavaló, a legrosszabb sem.
Segíthetek visszakapni a tehetségedet.
- Maga szörnyeteg. - Nem.
Ambiciózus vagyok, mint te.
Iza, Paweł, Milena. Most is ott vannak, igaz?
Gondolom, de már nem dolgozom ott.
És úgy végzik majd, mint Szymon?
Magdával azért szökhettetek meg, mert a végsőkig küzdöttetek.
Vissza kell mennünk.
Ki kell szabadítanunk őket.
Vissza kell mennem oda, érted?
És neked segítened kell.
Tartozol ennyivel.
Persze.
Segíthetek kiszabadítani a barátaidat,
de…
Bíznod kell bennem.
Bízol bennem?
A feliratot fordította: Vass András