ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
БЕВЕРЛІ-ГІЛЛЗ
23 ГРУДНЯ ЗА 4 ГОДИНИ ДО ПОРОЖНЬОЇ ТРУНИ
РІЧАРД МКІЗЕ - ВІДПОВІСТИ
Тумайзо.
Я надішлю тобі адресу повідомленням.
Приїзди за 20 хвилин.
Яку адресу, пане?
Я казав учора, що левиця має відпочивати біля річки, щоб упіймати антилопу…
на світанку.
Уже світанок.
Що ви… Про що ви говорите?
Чого ти завжди незадоволена?
Час розважитися.
Ми мусимо провчити цих хлопців Твала!
Провчити?
Кажете, провчити?
Хвилиночку.
Як провчити? Я не в тому положенні, щоб когось зараз учити.
Ми це почали, тож мусимо закінчити.
Естер нас чекає.
Тумайзо, ти ще там?
Так, пане.
Слухайте, я…
У мене зараз важливіші справи.
Схоже, усе налагоджується. Я мушу бути тут.
Добре, я довго не чекатиму.
Але щоб план спрацював, треба зробити це зараз.
Сьогодні.
-Я справді…… -Бувай.
Вороття назад нема.
Привіт, кохана.
-Привіт! -У тебе все добре?
Так, коханий.
Так.
Я тут подумав, може,
сходимо кудись сьогодні?
Тільки ти і я.
«ШМА ШААН І СИНИ» КРЕМАТОРІЙ
Крематорій?
Боже.
Боже мій.
Кохана…
Послухай, коханий, я…
Я погано почуваюся.
Так, щось мені зараз недобре.
Я думаю, що це…
Це все через алкоголь. Так.
О ні. Мені потрібні…
гарячі крильця.
Гаразд, спробую замовити в номер.
-Добре? -Ні!
-Тобто, ні… -Ні?
-Імодіум. -Імодіум?
Пробач, виходить.
-Так, з обох боків. -Гаразд.
Іди!
-Я повернуся за десять… -Так.
Просто… Кає, прошу.
-Викликати лікаря? -Я кохаю тебе!
Кохаю тебе.
Це закінчиться слізьми.
-Що, бляха, тут відбувається? -Тумайзо! Добирай за слова.
Добре. Прошу!
Не вбивайте мене.
-І що мені із цим робити? -Їсти.
Ти вчора напилася як свиня.
Облиште. Я не від похмілля лікуватися прийшла.
Я хочу знати, навіщо ми тут.
Чому ми приїхали в крематорій?
Хвилинку.
Що відбувається?
Я більше не питиму.
Хто ці люди?
Скажіть.
Що відбувається?
Чекайте… Це не…
Слухайте, гаразд…
Я не хочу знати.
Я не хочу знати, що відбувається, і для протоколу,
щоб було зрозуміло, - я цього не схвалюю.
-Тумайзо. -Що б це не було.
Майбутнє тебе звільнить.
За це можна за ґрати потрапити.
Я вже там був кілька разів.
Не так погано, як усі думають.
Просто… Добре.
Відповідай. Будь ласка.
Перепрошую.
Чорт.
Ґрейсі, дорогенька. Ну ж бо.
Твоя улюблениця.
Де вона, там і драма.
Господи.
Добре, Кая.
Гаразд.
КОХАНА ТУМІ
Бляха.
ТЕПЕРІШНІЙ ЧАС
Змочіть їй обличчя водою.
Що це таке?
Де тіло моєї мами?
Я тобі покажу.
Нащо комусь красти тіло бабуні?
-Негідник Мкізе. -Це той щур Мкізе.
Спокійно. Я подзвоню дружбанам, і вони його знайдуть.
Дружбанам, тобто гангстерам?
Чіплятимешся до слів чи пошукаємо маму?
-Це не допоможе! -Не вказуй мені.
-Вусі! -Господи, що відбувається?
Стара пані постала з мертвих і перетворилася на каміння.
Ні.
Диявол бреше.
Помолимося.
Ні, навіщо молитися?
Який сенс? Це не допоможе.
Тіло зникло. Його, мабуть, вкрали для чаклунства.
Чекай, а ти де була?
Треба було дещо владнати з пенсійною програмою.
Бодай Тумі цього разу непричетна.
Що?
Мабуть, нічого, та вона дзвонила, перш ніж виявили камені.
Може, це збіг. Кає, де Тумі?
Тумі сказала…
що прийде допомогти з похороном.
Перепрошую.
Про що ви там говорите?
-Нічого. -Нічого.
Ви пліткуєте.
Ми молилися.
Тумі й мені дзвонила.
-Он як? -Що вона зробила?
Що зробила Тумі?
Вона тут ні до чого.
-Б'юті? -Ма?
Кажи.
Без сумніву…
щось відбувається.
Його бачили у фургоні біля моргу.
Чули?
А я що казала?
Краще говоріть негайно.
Добре…
Чекайте, хвилинку.
Пане, я тут подумала,
може, домовимося з Твала,
щоб ви отримали бажане. Може, гроші чи…
чи вибачення.
Лише дурень домовлятиметься з багатієм.
Ми робимо те, чого хотіла Естер.
Пане, мені шкода.
Я втомилася робити те,
чого хоче Естер.
Хай спочиває з миром, та вона втягла мене в це.
-І тепер… -Ні.
-Не звинувачуй себе. -Я і не хочу.
Але знаєте, що буде? Усі звинуватять мене.
Може, я таки токсична.
Може, піч уже розігріли.
Ні!
Я благаю. Будь ласка. Благаю, як жінка у відчаї.
Не робіть цього.
Прошу вас. Зачекайте.
Нарешті.
Б'ЮТІ
Добре. Я швиденько збігаю у вбиральню, а тоді…
Не робіть нічого, чого б я не зробила.
Не паліть тіла.
Де ти, бляха, була? Ти не повіриш, що сталося.
Пан Мкізе вкрав тіло бабуні Твала.
Знаєш, Б'юті, сподіваюся, Сбу в ліжку такий, як ти казала,
бо ця сім'я цього не варта.
Тумі?
Я серйозно, цей Мкізе - довбаний псих.
Спершу він каже мені про якусь антилопу вранці,
потім з фургону виходять четверо хлопців з труною.
Тоді він дає мені помідор із сіллю від похмілля…
Агов, шльондро.
Кому цікаві історії про помідори? Дістала.
Б'юті, як давно мене слухають?
-Я не… -Просто скажи, де наша мама.
Так, скажи, де наша мама!
Скажи їм.
Я вже це сказав.
Я в крематорії.
Хлопець бабуні хоче її спалити, і я…
Він мене не слухає, тож якщо ви допоможете мені допомогти вам
і їй, і йому, приїжджайте якомога швидше.
Тумі, слухай. Ми вже їдемо.
Затримай його.
Добре.
-Чорт. -Я все владнаю.
Зберу дружбанів, ми все вирішимо, як чоловіки.
Нема часу на цю дурню.
Так ми вирішуємо справи в КЗН. Кажу тобі.
Слухай, я мушу зупинити Мкізе.
Ні, я їду з тобою.
Ходімо.
Ану верніться. Куди ви двоє зібралися?
Слухайте сюди.
Ви маєте допомогти мені.
Прийдуть гості.
Хто мені допоможе?
Швидше, приготуйте чай.
Ідіть!
Кає, поїхали, поки вони її не розіп'яли.
Поїхали, ма.
Ви не думаєте, що спершу треба помолитися?
Помолитися?
Ти?
-Ні. -Не можна просто…
Не можна просто так…
відіслати її на той світ.
Ні.
Наша люба Естер заслуговує на гідне ставлення.
Будь ласка.
Гаразд.
Ти почнеш?
Я?
-Так. -Так, звісно.
Я хочу присвятити любов… Ні, пісню про любов цій миті.
-Добре. -Це псалом.
Так.
Заспіваєте зі мною пісню… псалом?
-Амінь -Амінь
Помолимося.
О Боже милостивий.
Отче, ти альфа й омега…
-Отче, до твого світла взиваємо. -Досить уже.
Сам Бог втомився від тебе.
Тумі, що ти робиш?
Мамо, послухай. Я можу все пояснити, чесно.
Я тебе вб'ю.
Як ти смієш красти мамине тіло!
Твоє щастя, що Сії тут нема. Ми хотіли тебе вбити.
Загасіть вогонь.
Загасіть вогонь!
-Слухай мене. -Я тебе вб'ю.
А як ще я міг привернути вашу увагу?
Хвилинку. То це був ваш план від початку?
Так.
Ти знав про це?
Гадки не мав.
Тут усе написано, чорним по білому.
Чорним по білому?
Естер не хотіла великого похорону.
Ти нічого не знаєш про мою маму.
Спокійно.
Вусі, послухай.
Твоя мама знала, що ти банкрут.
Банкрут?
Ні, ніколи!
Ми не банкрути.
Слухайте сюди,
не думайте, що ми такі бідні, як ви.
-Тату? -Що?
Що він каже?
Ну…
У цьому є крихта правди…
Крихта правди.
Сбу…
Хвилинку.
-То всі знали, крім мене? -Ні.
Просто ми хочемо тебе захистити.
-Після… -Після?
Кажи.
Кажіть - після викидня.
У цій сім'ї не звикли розмовляти, і в цьому проблема.
-Сбу… -Ні, Тембо. Я скажу.
Тому бабуня Твала мусила звернутися до Тумі,
якої вона й не знає,
а не до своєї рідні.
-Мені це остогидло. -Сбу…
-Ні, досить з мене. -Сібусісо!
Тембо, дай мені спокій!
Він каже правду.
Ви всі маєте буди вдячні Тумайзі.
Що?
Я знаю її лише день,
і вона та жінка, яка здатна подоїти корову ззаду.
Вам потрібна така жінка, як вона.
Особливо, коли річки висохли, а леви хочуть пити.
Я не збираюся тут стояти й слухати балачки старого дурня
про жінок, які напувають корів і доять левів…
-Вусі. -Що ти мелеш?
-Ти нормальний? -Слухай.
Ти зрозумієш.
Твоя мама знала, як сильно ти й Сія її любили й підтримували.
Як вона вас називала? Мамині хлопчики.
Розумієш? Вона намагалася захистити вас від сварок.
Вона хотіла кращого для вас двох.
Тому зроби те, що зробив би хороший мамин хлопчик.
Зроби так, щоб мама пишалася.
Гаразд.
-Добре. -Для цього потрібен брат.
Вусі, зачекай на мене.
Сіє, зупинися. Похорону завтра не буде.
Що? Я зібрав дружбанів, скажи, де ти.
Ні, слухай, я все поясню пізніше.
-Добре? -Мавррре, ні…
Вусі,
можна влаштувати невеличкий похорон бабуні в пляжному будинку.
Подалі від допитливих сусідів.
Це чудова ідея.
Але в нас досі немає пастора.
Пані Селло.
У нас проблема, яку, гадаю, ви допоможете вирішити.
Через непередбачувані обставини пастор не зможе прийти.
Алілуя, для мене це честь. Бог добрий.
-Слава! -Не сердься.
Ні. Чому? Я не серджуся.
Цій сім'ї стало краще завдяки тобі.
Забагато драми, але ти не перестаєш мене дивувати.
І тому я зроблю так, як ти.
Перепрошую, можна хвилинку вашої уваги?
Я хочу дещо сказати.
-Що ще? -Ма, я знаю, що так не робиться.
Але зараз слушна нагода. І я більше не можу чекати.
-Я кохаю цю жінку. -О Боже.
Вона живе за покликом серця,
і час мені зробити так само.
Що ти робиш?
Справді? Зараз?
Бойтумело Селло, моє життя без тебе не має сенсу.
Ми біля крематорію.
Я знаю, я втомився чекати слушної нагоди.
Я зроблю це зараз, бо хочу, щоб ти стала моєю партнеркою,
моєю найкращою подругою і, що важливіше, дружиною.
Зроби мене найщасливішим чоловіком у світі.
Ти вийдеш за мене заміж?
Буде свято.
Просто скажи «так».
-Так. -«Так»? Вона сказала «так».
Так!
Знаєш, Вусі, ці люди не мають поваги.
Ми в жалобі, а вони одружуються.
Ходімо.
Обережніше.
Тумі.
Підмалюєш губи?
Сумка всередині.
-Чекай. -Потім забереш.
Пастор, парафіяни й церква будуть задоволені.
То ти просто дозволиш йому виграти?
Ти не втомився боротися, Сіє?
Це моя мама, і я поховаю її так, як треба.
Навіть якщо зроблю це сам.
Сіє, вона цього хотіла.
Але послухай…
якщо ти цього не хочеш, добре.
Ми зробимо так,
як ти скажеш.
Я просто…
Я хочу, щоб ми зробили це разом.
Спільно.
Та ми маємо її відпустити.
Усе гаразд, брате.
Усе добре.
Добре, брате.
Усе добре, брате.
Мавррре…
Що?
Ми ж залишимо собі труну?
Але ти…
Ти здурів.
Говориш дурниці.
На ній золото.
Я люблю тебе.
Ти бачила тата? Я йому дзвоню, а він не відповідає.
Краще сядь.
Він пішов, так?
Мені шкода.
Я так і знала. Просто не хотіла вірити.
І я теж.
Сбу мав рацію.
А тепер він зі мною не говорить.
Чому я втрачаю тих, кого люблю?
Ні.
Ти не втратила Сбу.
Б'юті, дитино. Таке життя.
Застає зненацька.
Просто пам'ятай про хороше.
Схоже, хорошого не залишилося.
Ні.
Твій чоловік погодився допомогти твоєму зрадливому брехливому татові.
Цьому нікчемному сучому…
Я хочу сказати, що таке кохання - рідкість.
Борися за нього.
Це тебе врятує.
Як ти й Тумі врятували мене, коли пішов Едмунд.
-Тільки не помирай, ма. -Ні.
Сібусісо, пробач.
Ми думали, що захищаємо тебе.
Захищаєте мене?
Брехнею?
Ми просто приховали деяку правду.
Але все стане відомо, коли мене посадять.
Що? Посадять?
Не можна вічно тікати від слідчого управління і податкової.
Тату, чекай, ти про що?
Кілька місяців тому
я отримав листа,
де говорилося про податки
й аналіз способу життя.
Тоді я почув про розслідування з приводу зловживання владою.
Я подумав, що не звертатиму уваги, і все минеться.
Але мої рахунки заморозили.
А що саме
було написано в листі?
Яка різниця?
Я знаю, що мене чекає.
Це той ідеал,
заради якого я живу.
Та якщо знадобиться,
за цей ідеал
я готовий померти.
Ти процитував Манделу?
Ти порівнюєш свої проблеми з податковою з ув'язненням Мандели?
Ти знаєш…
ми з Мадібою в одній ватсап-групі.
Покажи мені цього листа й податкові звіти,
подивлюся, що можна зробити. Добре?
Я тобі ніколи не казав,
але ти наш улюблений син.
Гаразд.
Тільки не кажи Тембі.
Гаразд…
-І що? -Це був план «А»!
-Так. -Справді?
Бо я подумала, що пропозиція біля крематорію
була романтичнішою.
Мене трохи занесло, але це буде чудова історія для дітей.
Дітей?
-У множині? -Так.
Єдине, чого зараз бракує…
Бам!
Цього!
-Так? -Бам.
Що? Що не так?
Не подобається?
Ні! Я… Ні.
-Обручка чудова. -Правда?
-Так. -Скажи?
Просто… Щойно недавно
ми розійшлися,
а вранці я…
-Пробач, одну секунду. -Гаразд.
Так, це Лу.
-Привіт! -Привіт!
-Так! -Ти це зробив? Як усе пройшло?
Ми заручилися!
Круто! Розказуйте все.
Маю надію, ти не був жалюгідний.
Ні, жалюгідний не те слово.
Ні, радше неповторний, романтичний, спонтанний…
-Так. -Розказуйте все.
Я буду дружбою чи дружкою?
-Хто нестиме обручки? Тема? -Не все одразу.
Ви одружитеся на Маврикію?
Боже мій, я поїду на Маврикій!
Чекай!
Я бувало сидів тут цілу ніч, просто думав.
А про що зараз думаєш?
Про нашого сина.
Слухай…
Я знаю, що була нестерпною і найгіршою версією себе…
-Усе гаразд. -Прошу, я мушу сказати.
Я була найгіршою.
Поводилася по-свинськи.
Зі всіма.
З моєю сім'єю, друзями…
а найголовніше - з тобою.
Пробач, Сбу.
Просто…
прикидатися і закритися від усіх було легше.
-Але я не всі. -Я знаю.
Ми в шлюбі рік, а здається, що я прожила десять життів.
Іноді я почуваюся добре.
Але іноді…
Іноді я наче знову переживаю той день, коли ми його втратили.
Я знаю.
Б'юті, далі так не можна.
Нам потрібна допомога.
Добре, що ти повернулася.
Дуже добре.
Що ти робиш?
Нам потрібен новий початок.
Як хрещення.
-Так, але вода холоднюща. -То зігрій мене.
Він уже спить?
Так, уже заснув, ма.
Ма…
Я хочу перепросити за те, як говорила з вами.
-Просто… -Це було необхідно.
Пробачте?
Це було необхідно.
Розумієш…
Як мама й хороша дружина…
ти захищаєш сім'ю.
Знаєш, Лідіє…
Я знаю, як це, коли до тебе погано ставиться рідня чоловіка.
Але ти маєш бути кращою за мене
з дружиною Шаки.
-Обов'язково. -Так.
-Дякую. -Тобі дякую.
Гаразд…
Що вона знову сказала?
-Ні, Тембо… -Ні!
Кохана,
любове моя,
я думаю… час нам вирішити проблему.
Ні, Тембо…
Чекай, кохана. Добре?
Ми втомилися.
Ми втомилися, що ти завжди нами командуєш.
-Тембо. -Валенсіє, будь ласка!
Поважай мене!
Я і моя дружина хочемо переїхати.
Ми хочемо почати все з початку. Хочемо жити самі.
І не треба нічого казати!
Зачекай!
Будь ласка!
Що?
Дитина спить, а ти галасуєш.
Це чудово, дитино…
що ти, твоя дружина й дитина переїдете.
Це добре.
Я це підтримую.
Серйозно?
Так, серйозно.
І ще одне.
Ти тепер чоловік.
Але й досі мій син. Не смій так зі мною розмовляти.
Я твоя мама.
А не твоя подруга.
-Добре, ма. -Дякую.
Добраніч, хлопчику мій.
Добраніч, Лідіє.
-Добраніч, ма. -Добраніч, Шако.
Ти стиснула мені…
«Добре, ма».
Дякую, коханий.
24 ГРУДНЯ - ПОХОРОН
Дякую.
Дякую, можете сідати.
Будь ласка, тітко.
Тітко.
Скажи тітці сісти.
Посади її.
Сідайте.
Ви теж, тітко. Дякую.
Боже мій. Ні.
Тітко.
Тітко, ні.
Пане Селло, сідайте. Дякую, тітко.
Як найбільш високопоставлена тут особа,
я б хотів привітати вас усіх
і сказати,
що всіх вимог дотримано.
Отже,
мені є чим пишатися в житті.
Я пишаюся своїм вишуканим смаком у костюмах,
вишуканим смаком у сорочках,
своїми одеколонами…
Ми зрозуміли! Йой!
Своєю колекцією годинників.
Проте найбільше я пишаюся цією сім'єю, яку ми створили.
Ми всі
змогли
відкласти наші суперечки й зробити те, чого хотіла мама.
Тож прошу всіх встати для виголошення некролога.
Я…
хочу запросити сюди
мого брата, Сіябонгу.
Він зачитає некролог.
Прошу.
Так.
Сіябонгу.
Так.
Естер
Нондолоза
Твала.
-Нее Кумало. -Нондондолоза.
Так.
Вона була запальна.
Ні від кого не терпіла дурниць.
Я люблю називати її «моя кентукська смажена курочка».
Дай мені закінчити. Так.
Вона правдива любов мого життя.
Вона була справжньою гангстеркою в сім'ї.
-Не я, а моя мама. -Дякую, Сіє.
Вона справжня гангстерка.
Саме так. Дякую.
Дякую.
Боже милостивий.
Я…
Я б…
Я б хотів запросити ще одну людину, яка була близька з мамою.
Оскільки він уже не краде тіл,
то простежить за виконанням останньої волі мами.
Пан Мкізе.
Усе написано чорним по білому.
Естер знала, як я люблю слова,
тому цей лист - її прощальний подарунок мені.
«Мій дорогий Річарде, якщо ти це читаєш,
значить я нарешті врізала дуба,
і моя сім'я планує безглуздий похорон
від мого імені.
Я хочу, щоб ти зробив для мене ще дещо,
кохання мого життя.
Це буде твій останній вияв любові,
борися за мене.
Я прошу тебе
зробити це для мене».
Тумайзо.
-Пане? -Підійди й зачитай замість мене.
От бляха.
-Та ні. -Ходи. Прошу.
Якби не ти, мене б тут не було.
Гаразд.
«Ти дражниш мене через мою впертість
і плоскостопість.
Я віддала одне й друге сім'ї,
і вони тебе не послухають.
Але я прошу тебе
змусити їх вислухати.
Зачитай їм ці слова
й упевнися, що вони знають, що це
мій останній подарунок».
Діти мої,
мати сім'ю - це величезне благословення,
але ви мене дратуєте.
Зустрівши жінок своїх синів,
я подякувала Богу, що не дав мені доньки.
Вони дратували мене до самого кінця.
Але…
вони також перетворили моїх синів і моїх онуків
на чоловіків.
Коли я помру,
я хочу, щоб мій прах розвіяли над океаном.
Я не мала змоги мандрувати світом,
може, це мій шанс.
Я знаю, що ви не зрозумієте,
чому я приховувала від вас Річарда,
але навіть мама має мати дещо у своєму житті,
що належить лише їй.
Я знаю, що смерть здається кінцем,
але це насправді не так.
Мій дух живе й дихає.
І мого духа,
сподіваюся,
ви ніколи не забудете.
Я залишалася вірною своїм бажанням.
Навіть якщо це дратувало інших.
Це і є
секрет справжнього щастя.
«Не…
Не відмовляйтеся навіть від часточки себе
заради когось.
Не приймайте тієї версії життя, яка не приносить вам щастя,
інакше будете шкодувати.
З любов'ю, Естер.
-Для більшості - бабуня Твала». -Для більшості - бабуня Твала.
Перепрошую.
Що ти тут робиш?
Ти пропускаєш поминки.
А твого дядька я ще таким щасливим не бачив.
Що сталося?
Ти знаєш, чого ти хочеш.
Перепрошую?
Ти хочеш мати дружину й…
дітей.
І дім у Преторії.
Поправка.
Я хочу тебе,
хочу мати сім'ю і дім будь-де.
А чого я хочу?
Ти про що?
Ти колись…
Ти колись замислювався…
Ти колись питав себе,
чого я хочу?
Про що ти говориш?
Я намагалася.
Так, я…
Я справді намагалася, але…
це не я.
І я не…
Я не хочу до кінця життя
проживати чиюсь іншу версію себе.
До чого ти хилиш?
Річ у Лулу?
Ні.
Річ у мені!
Усе завжди крутилося довкола тебе.
Так нечесно.
Увесь минулий рік…
я підлаштовувалася під тебе.
Але ми робили це для нас.
Ні, для тебе.
Тумі, будь ласка.
Прошу.
Кохана, прошу.
Я кохаю тебе.
Будь ласка.
Я теж тебе кохаю, Кає.
Кохана, не роби цього.
Тумі, прошу.
Пробач.
За що?
Я знаю, як ти любила Каю.
Так, але тебе я люблю більше.
Привіт.
Отримала повідомлення про Каю. Ти як?
Усе буде добре.
Мені шкода.
Мені теж.
Ні, я серйозно.
Пробач.
Що не сказала нічого про Едмунда,
що не повірила в історію з бабунею Твала,
за все.
Я рада, що ангел смерті зник.
У мене попереду довгий тур з вибачень.
Тандо мене ігнорує.
Це, мабуть, добре.
Тумі.
Та я жартую.
І що тепер?
Я не знаю.
Тумі…
Навіщо ти віддала йому перстень?
-Ма… -Ти не уважна.
-Так! -Так.
Треба було залишити.
25 ГРУДНЯ - РІЗДВО
Знаєш,
це, мабуть, моє останнє Різдво з сім'єю.
Я можу багато років провести у в'язниці.
Готова стати моєю Вінні?
Ніхто за ґрати не потрапить, Вусі.
Хіба що твій брат.
Знову.
Вел, дуже тобі дякую
за все, що ти для мене зробила за останні кілька днів.
Я це ціную.
Вусімузі Твало.
Я хоч і кохаю тебе,
але більше ніколи,
ніколи… не роби так.
Ти мене чуєш?
Ти мені збрехав, Вусі.
Ні.
Ти приховав від мене правду.
Більше так не роби. Інакше я тебе вб'ю.
І вдам, що це сталося випадково.
Ти мене чуєш?
-Ти надто стискаєш. -Я знаю.
Я хочу впевнитися, що ми заодно. Так чи ні?
Завжди заодно.
Боже милостивий.
Ти мене мало не покалічила.
Я так злякався.
-Чого? -Що втрачу тебе.
Через гроші, Вусі?
Так.
Ми з тобою дали обіцянку: у багатстві та в бідності.
Що відбувається?
Не хочу тебе розчаровувати, але я нікуди не дінуся.
То ти від мене не підеш?
-А куди мені йти? -Кохана.
Не чіпай мене.
Облиш мене, Вусі.
Я досі на тебе зла.
-Вусі, дай мені спокій. -Слухай.
-Я на тебе зла. -Я знаю.
Та в нас є трохи часу, поки всі зберуться.
Може, спробуємо мене зцілити?
Ти зробила мені боляче, треба все виправити.
Що скажеш?
Тату, я тут… Ой!
Чорт. Ви мене травмували. Як це забути?
Тебе не вчили стукати?
Пробач, тату. Я зрадів, бо, здається, владнав твої фінансові проблеми.
Що?
Обернися, Сбу.
Як я вже казав,
я перевіряв звіти
і зрозумів, що тато не платив податків.
Ми не платимо податків, ми міністри, податки платять нам.
А перед парламентом?
Він не платив податків якийсь час, і це шокує, я…
-Що це означає? -Усе не так страшно.
Ти не корумпований політик.
Заплати податки, і все вирішиться.
З хорошим адвокатом ми домовимося, щоб тата не посадили.
Так, чекай. Тобто більше ніяких перших шпальт?
Але доведеться зробити те, чого ти не любиш:
економити.
Цей дім і частину цінних речей… доведеться продати.
Літати доведеться економ…
Прошу, не кажи цього.
Але все буде добре.
-Усе буде добре? -Саме так.
Як же це?
Що таке? Усе буде добре.
Не може бути добре. Я підготувався до слідчої комісії.
Маю костюм, чекаю громадського захисника,
люди скандують моє ім'я на вулицях.
-Вусі… -Я вже все спланував!
Будь вдячний, що твій син - бухгалтер.
І це окупилося.
Добре окупилося.
Що ж, я піду. Не хочу спізнитися.
Добре. Дякую.
-Будьте чемні. -Іди, бо стукну.
-Дякую. Ми любимо тебе. -І я вас!
Я збирався вдягти новий костюм…
Ми спізнимося.
Одягаймося.
Ти бачила цей костюм. Він мені пасує.
-Вусі Твало. -Що люди скажуть?
Вусі, ми спізнимося!
Обід майже готовий.
Нумо їсти.
Цими булочками не наїсися. Я вже багато з'їла.
Агов. Ґрейс.
-Ґрейс. -Що?
Ні!
Ґрейс!
Не треба псувати апетит.
Крім того, це десерт.
Так, булочки на десерт.
Нумо їсти.
Давайте їсти.
Хто мені подасть їжу?
Пані та панове, я хочу дещо сказати усім присутнім.
Б'юті.
Я досі найщасливіший чоловік.
З річницею.
-Ти не забув. -Звісно.
І я дуже рада, що всі зібралися сьогодні,
як і рік тому.
Пам'ятаймо…
життя може бути коротким,
але його варто жити.
З річницею.
З річницею!
Я вмираю з голоду. Нумо їсти.
Зачекайте, тітко.
Знаєш…
Я не думаю, що ти…
Як ти сказала?
Токсична.
Ви нічого не знаєте.
Багато хто з вами б не погодився.
Амінь.
Дивися, що ти зробила.
Знаєш, Тумайзо…
таких, як ти, я називаю…
раритет.
Ти справжня.
Не втрачай цього.
Бувай.
А старий правду каже,
ніяких жалів.
Ма.
Спочивай з миром.
Ти була справжньою лідеркою.
Бачите тепер? Це не по-африканськи.
Спочивай з миром, кохана.
26 ГРУДНЯ
Нарешті, сонце, «Маргарити» й Маврикій.
«ВІК НЕ ЗАВАДА КАЗАТИ "ПІШЛИ ВИ"»
Ви на відпочинок?
Так.
Самі?
Так.
Я теж.
Знаєте, я стільки пережила,
та не набридатиму вам деталями.
Знаєте, чоловіки…
Вони можуть зіпсувати життя.
Я забронювала готель зі своїм хлопцем.
Колишнім.
Він був моїм нареченим, але якихось дві секунди.
Довга історія.
А тепер я…
Гадаю, пора провести час зі собою, я і я.
Так.
Безпечного вам польоту.
Ну ось, знову.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин