PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
23. PROSINCE ČTYŘI HODINY PŘED VYKLOPENÍM RAKVE
Tumizo.
Pošlu ti esemeskou adresu.
Přijď za 20 minut.
Jakou adresu, pane?
Včera jsem ti říkal, že lvice musí v noci odpočívat u řeky, aby za rozbřesku
chytila antilopu.
Slunce už vyšlo.
O co
vám jde?
Proč pořád děláš hluk?
Představení začíná.
Musíme těm chlapům od Twalů dát lekci!
Lekci?
Tak lekci? Dobře.
Počkejte chvíli.
Jakou lekci? Já teď nemůžu někomu dávat nějakou lekci.
Něco jsme začali, tak to musíme dokončit.
Esther na nás čeká.
Tumizo, jsi tam ještě?
Ano, pane.
Podívejte.
Mám na starosti důležitější věci.
Situace se začíná lepšit. Měla bych zůstat tady.
Já ale nehodlám čekat dlouho.
Je to jediný způsob, jak uskutečnit plán. Musíme jednat.
Dneska.
- Poslyšte… - Nazdar.
No, teď už není cesty zpět.
Zlato?
- Ahoj! - Jsi tam v pořádku?
Jo, zlato.
Jo.
Napadlo mě, že bychom si dnes mohli
někam vyrazit.
Jen ty a já.
SHMA SHAAN POHŘEBNÍ SLUŽBA A KREMATORIUM
Krematorium?
Proboha.
Bože.
Hele, zlato…
Víš co, zlato?
Necítím se dobře.
Jo, není mi moc do smíchu.
Hele, víš co?
Asi to bude těmi panáky. No jo.
Budu si muset dát
pálivá křidýlka.
Tak jo, můžu je objednat přes pokojovou službu.
- Jo? - Ne!
- Ne. - Ne?
- Imodium. - Imodium?
Promiň, už to na mě zase jde.
Jde to ven horem i dolem.
- Tak jo. - Odejdi!
Vrátím se za deset…
Khaji, prosím tě.
- Mám zavolat doktora? - Miluju tě!
Miluju tě, zlato.
ZPACKANÝ VÁNOCE
Tohle skončí slzami.
- Co se to tady kurva děje? - Pozor na jazyk, Tumizo!
Dobře, tak jo. Prosím!
Nezabíjejte mě, prosím.
Co s tím mám dělat?
Sníst to.
Včera jsi pila jako Dán.
No tak. Kvůli léčení kocoviny tady nejsem.
Jen chci vědět, co tu děláme.
Proč jsme v krematoriu?
Co se to sakra děje?
Už nebudu pít.
Co je to za chlapy?
Řekněte mi to.
Řekněte mi, co se děje.
Počkat. Není to…
Podívejte.
Nechci nic vědět.
Nezajímá mě, co se tu děje, a chci tohle prohlášení zaznamenat,
aby bylo jasné, že něco takového nepodporuju.
- Tumizo. - Cokoli to je.
Budoucnost ti dá rozhřešení.
Víte, že byste za to mohl jít do vězení?
Jo, už jsem tam párkrát byl.
Není to tak hrozný, jak se říká.
Prosím, jen…
Zvedni to. Prosím tě.
Promiňte.
Do prdele.
Gracie, holka. No tak, Gracie.
To je tvoje oblíbenkyně.
Vím jistě, kde je. Pořád to všechno dramatizuje.
Tak, Khaji.
Fajn.
MOJE LÁSKA TUMI
To je hrůza.
Kurva.
SOUČASNOST
Polej jí obličej vodou.
Co se tady děje?
Kde je tělo mé matky?
Já ti dám.
Kdo by kradl tělo babi?
To ten syčák Mkhize.
Víš co? V klidu. Zavolám svým ranařům a najdeme ho.
Těmi ranaři myslíš mafiány?
Chceš se v tom rejpat, nebo najít matku?
- To nepomůže! - Neraď mi.
- Hej, Vusi! - Proboha, co se tu děje?
Stařenka vstala z mrtvých a proměnila se v kameny.
Ne.
Ten ďábel je lhář.
Modleme se.
Proč se modlíte?
To je k ničemu. Čemu to pomůže?
Tělo je pryč. Nejspíš ho ukradli kvůli čarodějnictví.
Počkej, kde jsi byla?
Dokončovala jsem přípravy ohledně své důchodové pojistky.
Aspoň, že v centru toho všeho není Tumi.
Co je?
Nejspíš nic, ale než se převrátila rakev, zkoušela mi volat.
Možná je to náhoda. Khaji, kde je Tumi?
Tumi říkala…
Že půjde pomoct s pohřbem.
Omluv mě.
O čem to mluvíš?
- O ničem. - O ničem.
Pomlouváte?
Modlili jsme se.
Mně Tumi taky volala.
- Aha. Vidíte? - Co udělala?
Co Tumi provedla?
Nemá s tím nic společného.
Beauty.
- Mami? - Mluv.
Rozhodně
se něco děje.
Viděli ho ve skříňové dodávce, jak jezdí kolem márnice.
Chápeš už?
Co jsem říkala?
Někdo z vás by měl začít mluvit.
Dobře.
Ne. Počkejte.
Pane, napadlo mě,
že bychom s Twalovými mohli uzavřít dohodu.
Můžete tím získat cokoliv chcete, kupříkladu peníze
nebo omluvu.
Jen blázen by smlouval s někým bohatým.
Pouze děláme, co by Esther chtěla.
Pane, omlouvám se.
Už mě nebaví dělat to,
co by Esther chtěla.
Bůh jí žehnej, ale dostala mě do maléru,
- takže teď… - Ne.
- Neobviňuj se. - Nechci si to vyčítat.
Ale víte, co se stane? Budou mě obviňovat všichni.
Asi budu toxická.
Pec už bude nahřátá.
Ne!
Žádám. Prosím. Naléhavě žádám jako zoufalá žena.
Nedělejte to.
Prosím vás. Ještě vydržte.
Konečně.
Takže.
Musím si rychle skočit na záchod a pak prostě jen…
Nedělejte nic, co bych neudělala já.
Třeba nepalte tělo.
Kde kurva vězíš? Nevěřila bys, co se děje.
Tělo babi Twalové ukradl pan Mkhize.
Víš, Beauty. Jen doufám, že se Sbuem je to v posteli, jak říkáš,
protože tahle rodina za to jinak vůbec nestojí.
Tumi?
Ten Mkhize je vážně psychopat.
Nejdřív mele něco o antilopě po ránu,
pak ta akce, kdy čtyři kluci vykládají z dodávky rakev.
No a nakonec mi na opici dával osolené rajče.
Hele, ty krávo.
Tvoje historky s rajčetem nikoho nezajímají.
Beauty, jak dlouho mě máš nahlas?
Stačí, když nám řekneš, kde je naše matka.
Jo, jen nám řekni, kde máme matku!
Řekni jim to.
Už jsem to řekl.
Jsem v krematoriu.
Přítel babi ji chce spálit a…
Jedná nerozumně, tak jestli mi chceš pomoct,
čímž pomůžeš sobě, jí i jemu, tak rychle přijeď.
Hele, Tumi. Jsme na cestě.
Hlavně ho zdrž, jo?
Dobře.
Fajn. Sakra.
Postarám se o to.
Svolám své ranaře a můžeme to řešit jako muži.
Na tyhle nesmysly nemáme čas.
Takhle se řeší věci v KwaZulu-Nata, to vám povídám.
Musím Mkhizeho zastavit.
Ne, jdu s tebou.
Jdeme.
Vraťte se. Kam si myslíte, že jdete?
Poslouchejte mě.
Víte, že mi musíte pomoct.
Přijíždějí nám hosté.
Kdo mi pomůže?
Pospěšte si a běžte uvařit čaj.
Běžte!
Khaji, pojďme rychle, než ji ukřižují.
Jdeme, mami.
Nemyslíte si, že bychom se nejdřív měli pomodlit?
Pomodlit?
Ty?
- Tak ne. - Můžeme…
Nemůžeme jen tak…
Jen tak ji poslat.
Ne.
Naše drahá Esther si zaslouží důstojnost.
Prosím.
Tak jo.
Začneš?
Já?
- Ano. - Samozřejmě.
Zasvětím lásku… Ne, v tomto případě píseň o lásce.
- Jo. - Chvalozpěv.
Tak jo.
Přidáte se při zpěvu ke mně?
Modleme se.
Bože můj.
Otče, jsi alfa i omega…
- Otče, v tvém těle jsme pochváleni. - To zatím stačí.
Z tvého hlasu je unavený i Bůh.
Tumi, co to děláš?
Mami, poslouchej. Přísahám, že ti to všechno vysvětlím.
Zabiju tě.
Jak můžeš ukrást tělo mé matky?
Máš štěstí, že tu není Sija. Chtěli jsme tě zabít.
Uhas ten oheň.
Uhasit oheň!
- Dívej se. - Zabiju tě.
Jak jinak jsem měl upoutat vaši pozornost?
Počkat. Takže tohle byl váš plán?
Jo.
Nevíš náhodou, o co tady jde?
Netuším, co se děje.
Je to tady černý na bílým.
Co je černý na bílým?
Esther nechtěla velký pohřeb.
O mé matce nevíš vůbec nic.
Klid.
Vusi, poslouchej.
Tvoje matka věděla, že jsi na mizině.
Na mizině?
Ne, vůbec!
Nejsme na mizině.
Poslouchejte,
nedělejte z nás stejné chudáky.
- Tati. - Ano?
Co to říká?
Víš…
No, je to tak trochu pravda.
Tak trochu pravda.
Sbu.
Počkej.
- Všichni kromě mě to věděli? - Ne.
Jen jsme se tě před tím snažili uchránit.
- Po tom… - No, po čem?
Řekni to.
Všichni řekněte „potrat“.
V týhle rodině nikdo nikomu nic neříká. To je něco šílenýho.
- Sbu… - Ne, Thembo. Nech mě mluvit.
Právě proto musela babi Twalová utéct s Tumi.
Ne s někým z rodiny, ale s ženskou, kterou ani nezná.
- Už toho mám dost. - Sbu…
- Ne, já už toho mám dost. - Sibusiso!
Thembo, nech mě na pokoji!
Má pravdu.
Měli byste Tumize poděkovat.
Cože?
Znám ji teprve den,
ale připadá mi jako žena, která ví, jak podojit krávu zezadu.
Takovou ženu chcete mít rozhodně na své straně.
Obzvlášť, když jsou řeky vyschlé a lvi se potřebují napít.
Nebudu tady stát a poslouchat nějakého starého blázna,
který mluví o žíznivých kravách a dojení lvů.
- Vusi. - O čem to mluvíš?
- Nejsi máklej? - Podívej.
Hned to pochopíš.
Tvoje matka věděla, jak moc jste ji se Sijou měli rádi
a stáli za ní.
Proto vám říkala, no jak?
Maminčiny chlapečkové.
Rozumíš tomu? Snažila se zabránit tomu, abyste se mezi sebou hašteřili.
Chtěla pro vás dva jen to nejlepší.
Takže jednejte jako správný maminčiny chlapečkové.
Udělejte něco, ať na vás máma může být hrdá.
Fajn.
- Dobře. - Ale potřebuju bráchu.
Vusi, počkej na mě.
Sijo, zadrž. Zítra žádný pohřeb nebude.
Tak to ne! Mám ranaře, pošli mi polohu.
Ne, všechno vysvětlím později.
- Jo? - Mavre, ne…
Vusi,
podle mě bychom pro babi mohli uspořádat malou a intimní rozlučku na pláži.
Daleko od těch zvědavců.
To je skvělý nápad.
Pořád ale nemáme faráře.
- Paní Sellová. - Ano?
Máme problém, se kterým byste nám mohla pomoct.
Farář se kvůli nepředvídatelným okolnostem nemůže dostavit.
Aleluja, bude mi ctí. Bůh je dobrý.
- Sláva! - Nebuď naštvaný.
Kvůli čemu? Nejsem naštvaný.
Rodina je na tom díky tobě líp.
Přestože to bylo dost teatrální. Nepřestáváš mě překvapovat.
A právě proto předvedu kousek typický pro tebe, ne pro mě.
Prosím vás, můžete mi všichni věnovat minutku?
Rád bych vám něco řekl.
Co zase?
Mami, vím, že to není správný postup,
ale teď se mi to zdá vhodné. Už to nebudu odkládat.
- Miluju ji. - Bože.
Protože se řídí srdcem. Je načase, abych udělal totéž.
Co to děláš?
Jako vážně? V tuhle chvíli?
Boitumelo Sellová, můj život bez tebe nedává smysl.
Zlato, jsme v krematoriu.
Už mě nebaví čekat na tu správnou chvíli,
tak to udělám teď. Přeju si, abys byla mojí partnerkou.
Chci, abys byla má nejlepší kamarádka a hlavně moje žena.
Prosím, udělej ze mě nejšťastnějšího muže.
Vezmeš si mě?
To bude oslavička.
Prostě řekni „ano“.
- Ano. - „Ano?“ Řekla ano.
Ano!
Něco ti povím, Vusi. Tihle lidé nemají žádný respekt.
My tady truchlíme a oni se budou brát.
Jdeme.
Tumi.
Co trochu rtěnky?
Mám kabelku uvnitř.
- Počkej. - To počká.
Farář, sbor i církev budou mít radost.
Takže ho prostě necháš vyhrát?
Neunavuje tě to hádání, Sijo?
Jde o moji matku, kterou pohřbím tak, jak se ode mě očekává.
I kdybych to měl udělat sám.
Sijo, takhle to chtěla.
Poslouchej.
Pokud nechceš, abychom to takhle dělali, nic se neděje.
Uděláme cokoliv,
co si budeš přát.
Jen chci…
abychom to dělali společně.
Jednotně.
Rozloučit se s ní ale musíme.
No tak, brácho.
Tak jo.
Fajn, brácho.
Dobrá, brácho.
Mavre.
Tu rakev si ale necháme, viď?
Tys ji…
Jsi šílenec.
Meleš nesmysly.
Je na ní zlato.
Mám tě rád, brácho.
Nevidělas tátu? Zkouším mu volat, ale jen to vyzvání.
Asi by sis měla sednout.
Zemřel, viď?
Je mi to líto.
Já to věděla, ale nechtěla tomu uvěřit.
To já taky ne.
Sbu měl pravdu.
Ani se se mnou nebaví.
Proč pořád ztrácím to, co mám ráda?
Ne.
Sbua jsi neztratila.
Beauty, dítě. To je život.
Někdy je zákeřný.
Pamatuj si jen to dobré.
Mám pocit, že nic dobrého už nezbylo.
Ne.
Tvůj manžel přes to všechno souhlasil, že tvému prolhanému otci pomůže.
Tomu bezcennému…
Chci tím říct, že lásku nenajdeš všude.
Musíš ji vybojovat.
To tě zachrání.
Když Edmund odešel, zachránily jste mě vy dvě s Tumi.
Nezatracuj mě, mami.
Neboj.
Sibusiso, promiň.
Chtěli jsme tě chránit.
Chránit?
Tím, že lžete.
No, zatajováním pravdy.
Až půjdu do vězení, tak to ale bude všechno venku.
Cože? Do vězení?
Nemůžu před finančákem a URNOU utíkat navěky.
Tati, o čem to mluvíš?
Před pár měsíci…
mi přišel dopis.
Psalo se v něm o daních
a celoživotním auditu.
Pak jsem zaslechl zvěsti, že se chystá další vyšetřování.
Tak jsem si říkal, že to prostě budu ignorovat, a ono to nějak zmizí.
Mám teď zmrazené účty.
A co v tom dopise
přesně stálo?
Co na tom záleží?
Znám svůj osud.
Je to daný stav,
se kterým jsem smířený.
A pokud bude třeba,
je to daný stav,
pro který jsem ochoten zemřít.
Neřekl tohle Mandela?
Přirovnáváš svoje finanční nesrovnalosti k věznění Mandely?
To víš…
Jsem s Mandelou na jedné lodi.
Ukážeš mi ten dopis a daňové doklady.
Uvidím, co se s tím dá dělat. Co říkáš?
Nikdy jsem ti to neřekl…
ale jsi náš oblíbený syn.
Dobře.
Ale neříkej to Thembovi.
Tak jo.
- A dál? - Tohle byl původní plán!
- Jo. - Vážně?
Abys věděl, ta nabídka k sňatku v krematoriu
mi připadala romantičtější.
Nechal jsem se unést, ale i tak to bude pro děti dobrá historka.
Děti?
- Množné číslo? - Jo.
Jediné, co nám teď chybí…
Je tohle!
Že jo?
Co je? Co se děje?
Nelíbí se ti?
Ne. Jen se… Ne.
- Je nádherný. - Jo?
- Jo. - Že jo?
Víš, jak jsme se
nedávno rozešli,
tak jsem se pak probudila…
- Promiň, vteřinku. - Dobře.
To je Lulu.
Ahoj!
- Jo! - Povedlo se? Jak to šlo?
Jsme zasnoubeni!
To je fantazie. Povyprávějte mi o tom.
Doufám, že jsi nebyl trapnej, tati.
Kdepak, trapnej není to správné slovo.
To ne, protože to bylo spíš jedinečný, romantický, spontánní…
- Jo. - No tak. Povídejte.
Půjdu za svědka, nebo za družičku?
- U koho si koupíš prstýnek? - Ne tak zhurta.
Pojedete se vzít na Mauricius?
No ne, já pojedu na Mauricius!
Počkej!
Sedával jsem tu celé noci a přemýšlel.
Na co myslíš teď?
Na našeho syna.
Podívej.
Vím, že jsem nesnesitelná a ne ve svý kůži.
- To nevadí. - Nech mě to doříct.
Byla jsem hrozná.
Šílená kráva.
Ke všem.
K rodině, kamarádům…
a především k tobě.
Promiň mi to, Sbu.
Bylo snazší…
něco předstírat a každého tím umlčet.
- Já nejsem každý. - To vím.
Jsme manželé teprve rok a mně to připadá jako deset životů.
Někdy jsem v pohodě.
Ale jindy…
Jindy ti to připadá jako ten první den, kdy ho znova ztrácíš.
Já vím.
Beauty, takhle to dál nepůjde.
Musíme k někomu pro radu.
Dobře, že jsi to zas ty.
Moc dobře.
Co to děláš?
Přijde mi, že to chce nový začátek.
Něco jako křest.
- Voda je šíleně studená. - Pojď me zahřát.
Už spí?
Ano, už spí, paní.
Víte…
chci se omluvit za to, jak jsem na vás ošklivě mluvila.
- Prostě… - Bylo to nutné.
Prosím?
Bylo to nutné.
Je to prosté.
Jako matka a dobrá žena…
chráníš svou rodinu.
Podívej, Lydie,
vím, jaké to je, když s tebou tchýně špatné zachází.
Chci od tebe, abys to se ženou Šaka
zvládala líp.
Budu.
Jo.
- Děkuju. - Já děkuju.
Tak jo.
Co ti zase říká?
- Ne, Thembo… - Ne!
Zlato,
lásko,
problémům, se kterými se potýkáme, musíme čelit napřímo.
- Ne, Thembo. - Počkej, lásko.
Jsme unavení.
Máme dost toho, že nás pořád šikanuješ.
Thembo.
Valencie, prosím.
Respektuj mě!
Prosím. Chci se svou ženou odejít.
Chceme nový začátek. Žít sami.
A bez tvého věčného kibicování.
Počkej chvilku!
Prosím!
Co je?
Dítě spí a a ty tu děláš hluk.
To je bezva, dítě moje,
že se ženou a dítětem odcházíte.
To je dobře.
V tom jsme zajedno.
Vážně?
Ano, vážně.
A ještě něco.
Odteď je z tebe chlap.
Pořád jsi ale můj syn. Nezvykej si se mnou takhle mluvit.
Pořád jsem tvoje máma, ne kamarádka. Je to tak?
- Ano, mami. - Děkuju.
Dobrou noc, chlapče.
Dobrou, Lydie.
- Dobrou noc, paní. - Šako, dobrou noc.
Dost jsi mi zmáčkla…
„Ano, mami.“
Díky, zlato.
24. PROSINCE – POHŘEB
Děkuji.
Děkuju. Můžete se posadit.
Prosím, tetičko.
Teto.
Řekni tetičce, ať se posadí.
Posaďte ji.
Prosím, sedněte si.
Ty taky, tetičko. Díky.
Proboha. Ne.
Tetičko.
Teto, ne.
Pane Sello, posaďte se. Děkuji, tetičko.
Jakožto nejvýznamnější člen rodiny
bych vás rád všechny přivítal
slovy,
které vyžaduje protokol.
Takže.
Na spoustu věcí ve svém životě jsem hrdý.
Na svůj vkus při výběru obleků,
výběru košil,
kolínskou, co používám…
To by stačilo!
Na svou sbírku hodinek.
Hlavně jsem ale hrdý na rodinu, kterou jsme vybudovali.
Všichni
jsme dokázali
zanechat sporů a dělat, co nám máma poručila.
Můžeme na čtení nekrologu povstat?
Rád bych si
na pódium pozval
svého bratra Siyabonga,
který nekrolog přečte.
Tu máš.
Tak jo.
Syabongu.
No jo.
Esther
Nondoloza
Twalová.
- Rozená Khumalová. - Nondondoloza.
Ano.
Byla to horká hlava.
Od nikoho si nenechala do ničeho kecat.
Rád jsem jí říkával kost z KFC.
Nech mě domluvit. Ano.
Byla to láska mého života.
To ona byla mafiánkou téhle rodiny.
- Ne já, ale moje matka. - Děkuju, Sijo.
Byla to skutečná mafiánka.
Přesně tak. Děkuju.
Díky.
Panebože.
Jsem…
Chtěl bych
pozvat dalšího řečníka. Člověka, který byl mámě hodně blízký.
Když zrovna nekrade těla,
stará se o maminčinu poslední vůli.
Pan Mkhize.
Je to tady černé na bílém.
Esther věděla, jak moc se mi líbí slova,
takže následující dopis je její dárek na rozloučenou.
„Můj drahý Richarde, pokud tohle čteš,
tak to znamená, že jsem konečně natáhla bačkory.
A že se moje rodina snaží mým jménem uspořádat
směšný pohřeb.
Musíš pro mě udělat ještě jednu věc,
lásko mého života.
Jako poslední projev lásky od tebe žádám,
abys za mě bojoval.
Chci, abys pro mě udělal následující.“
Tumizo.
- Ano? - Pojď tohle přečíst místo mě.
Do prdele práce.
- Radši ne. - Jen pojď. Prosím.
Kdyby nebylo tebe, nebyl bych tu.
Tak jo.
„Kvůli mé tvrdohlavosti a plochým nohám
si ze mě střílíš.
Obojí jsem předala své rodině
a ta tě nevyslyší.
Ale potřebuju,
aby ti nyní naslouchali.
Přečti jim tato slova…
a ujisti se, aby věděli, že tohle je…
můj poslední dar.“
Mé děti,
mít rodinu je velké požehnání,
ale jste otravní.
Potom, co jsem poznala ženy svých synů,
děkovala jsem Bohu, že mi nedal dceru.
Štvali mě až do poslední chvíle.
Ovšem
zároveň z mých chlapců a vnuků
udělaly muže.
Po mé smrti
rozptylte ostatky v oceánu.
Nikdy se mi nepodařilo cestovat,
tak se teď možná dočkám.
Vím, že nepochopíte,
proč jsem od vás Richarda držela dál,
ale i matka musí mít v životě něco
jen pro sebe.
Vím, že smrt se zdá konečná,
ale není tomu tak.
Moje duše stále žije a dýchá.
A doufám,
že na ni
nikdy nezapomenete.
Zůstala jsem věrná tomu, na čem mi záleželo.
I když to lidi štvalo.
Tohle
je opravdový recept na štěstí.
„Nikdy…
Nikdy se pro nikoho nevzdávejte částí
sebe samých.
Nepřijměte verzi života, se kterou nejste opravdu spokojeni,
jinak budete litovat.
S láskou tvoje Esther.
Pro většinu z vás babi Twalová.“
Omluvte mě.
Ahoj. Co tady děláš?
Připravila ses o pohřební hostinu.
Tvůj strejda byl nejšťastnější, jakého jsem ho kdy viděl.
Co se děje?
Víš, co chceš.
Prosím?
Chceš ženu…
a děti.
V domě v Pretorii.
Jinak.
Chci, abys se mnou v jakémkoli domě žila ty a naše rodina.
Co chci já?
Jak to myslíš?
Už jsi někdy…
Zastavil ses někdy na chvíli…
a zeptal se sám sebe,
co chci?
O čem to mluvíš?
Snažila jsem se.
Jo,
vážně jsem se snažila.
Nejsem to já.
Nechci
zakončit svůj život tím,
že budu ve svém těle někým jiným.
O co ti vlastně jde?
O Lulu?
Ne.
Jde o mě!
O tobě je to odjakživa.
To není fér.
Poslední rok trávím tím,
že se ohýbám, abych se ti přizpůsobila.
To jsme ale dělali pro nás.
Ne, pro tebe.
Tumi, prosím tě.
Prosím.
Zlato, prosím.
Miluju tě.
Prosím.
Já tebe taky, Khaji.
Zlato, prosím tě, nedělej to.
Tumi, prosím.
Promiň.
Promiň mi.
Co?
Vím, jak moc jsi Khaje měla ráda.
Jo.
Tebe má ale radši.
Ahoj.
Právě mi řekli o Khajovi. Jak ti je?
To bude dobrý.
Je mi to líto.
Mně taky.
Ne, vážně.
Mrzí mě to.
Že jsem ti neřekla o Edmundovi…
nevěřila tvé verzi výletu s babi Twalovou
a další věci.
Jsem ráda, že anděl smrti je pryč.
Tolika lidem se ještě budu muset omluvit.
A Thanda neodepisuje.
To je možná dobře.
Tumi.
Jen vás škádlím. Vtip.
Tak co teď?
Nevím.
Tumi.
Proč jsi mu vrátila prstýnek?
- Mami… - Nedáváš pozor.
- Jo! - Jo.
Chybí mi to.
25. PROSINCE DEN PO VÁNOCÍCH
Víš co?
Tohle jsou asi moje poslední Vánoce s rodinou.
Můžou mě zavřít na spoustu let.
Budeš jako žena Mandely?
Nikdo do vězení nepůjde, Vusi.
Kromě tvýho bráchy.
Zase.
Val, děkuju ti za všechno,
co jsi pro mě v posledních dnech udělala.
Moc si toho vážím.
Vusimuzi Twalo.
Můžu tě milovat…
ale ať už tě nikdy
znovu nenapadne
mi něco takového udělat. Jasný?
Lhal jsi mi, Vusi.
Ne.
Tajil přede mnou věci.
Už to nikdy nedělej. Nebo tě zabiju.
A pak budu předstírat, že to byla jen nehoda.
Rozumíš mi?
- Val, to bolí. - Já vím.
Chci se ujistit, že jsme na stejné vlně. Jsme?
Jsme na stejné vlně.
Pane bože.
Málem jsi mě poranila.
Hrozně jsem se bál.
- Čeho? - Že tě ztratím.
Kvůli penězům, Vusi?
Ano.
Vusi, slíbili jsme si vydržet v dobách dobrých i zlých.
Tak co se děje?
Možná tě zklamu, ale neodcházím. Zůstávám.
Takže nikam nejdeš?
- Kam bych asi šla? - Lásko má.
Nech mě být.
Nech mě na pokoji, Vusi.
Pořád se zlobím.
Ne.
- Vusi, nech mě být. - Poslouchej.
- Pořád se zlobím. - To nevadí.
Ještě máme chvilku, než přijdou ostatní.
Do té doby bys mi mohla pomoct s uzdravením.
Ublížila jsi mi, tak si mě musíš vyléčit.
Co ty na to?
No, pojď sem!
Tati, takže jsem měl… Kriste pane!
Bože. Mám trauma. To už z mysli nikdy nevymažu.
To tě nikdo nenaučil klepat?
Promiň, tati. Byl jsem nadšenej. Vyřešil jsem tvé finanční problémy.
Cože jsi?
Otoč se, Sbu.
Jak už jsem říkal,
projel jsem účetní knihy
a zjistil, že táta neplatí daně.
No, my daně neplatíme, jsme ministři. Nás platí z daní.
A než jsi přišel do Parlamentu?
Už nějakou dobu daně neplatil, což je šokující.
- Co z toho plyne? - Není to tak hrozný.
Nejsi zkorumpovaný politik.
Uhraď nezaplacený daně a je to.
S dobrým právníkem dohodneme, aby táta nešel sedět.
Počkej. To by znamenalo, že už nebudu na prvních stránkách?
Budeš ale muset udělat něco nepopulárního.
Utáhnout rozpočet.
Takže s tímhle domem a dalšími cennostmi se budeš muset rozloučit.
Cestovat budeš muset ekonomickou třídou.
Nemusíš pokračovat.
Zároveň ale říkám, že to bude v pohodě.
- Budeme v pohodě? - Budeme.
Jak to?
Co je? Bude to dobrý.
Nemůžeme být v pohodě. Už se chystám před vyšetřovací komisi.
Mám oblek, protože očekávám předvolání.
A lidi na ulici skandují moje jméno.
- Vusi… - Mám to naplánovaný!
Buď vděčný za to, že je naše dítě účetní.
A vyplácí se to.
Vyplácí se to.
Už půjdu. Nechci, abychom přišli pozdě.
Tak jo. Děkujeme.
- Chovej se slušně. - Vypadni už.
- Díky. Máme tě rádi. - Já vás taky.
Chtěl jsem se předvést v novém obleku
- způsobem… - Přijdeme pozdě. Jdeme se oblíct.
Víš, který je to oblek a jak mi padne.
- Vusi Twalo. - Jak budu vypadat?
Vusi, přijdeme pozdě!
Oběd je skoro hotový.
Pojďte jíst.
Mně ty koláčky nic nedělají. A to už je nějakou dobu jím.
Hej, Grace.
- Grace? - Co je?
Ne!
Grace!
Nechci vám kazit chuť k jídlu.
Kromě toho je to dezert.
Ano, bude to zákusek.
Tak pojďme jíst.
Jdeme jíst.
A maso.
Kdo mi to naservíruje?
Dámy a pánové, rád bych k vám všem promluvil.
Beauty?
Přijdu si jako nejšťastnější muž.
Hezké výročí.
- Ty sis vzpomněl. - Jistě.
Jsem tak ráda, že se dneska všichni sešli.
Tak jako před rokem.
Ať si každý zapamatuje…
že ač je život krátký,
máme ho žít naplno. Na naše výročí.
Hezké výročí!
Umírám hlady. Pojďte jíst.
Počkejte, tetičko.
Víš co?
Nemyslím si, že jsi…
Jak jsi to říkala?
Toxická.
Vy víte prd.
Znám tolik lidí, kteří by s vámi nesouhlasili.
Amen.
Podívej, co jsi dokázala.
Víš, Tumizo,
ty jsi, čemu já říkám
těžko k pohledání.
Opravdový unikát.
Vždy si víš rady.
Čau.
Stařík má pravdu.
Ničeho nelitovat.
Mami.
Odpočívej v pokoji.
Byla jsi skutečně mimořádná.
Vidíš? Co jsem ti říkala. Tohle je protiafrické.
Odpočívej v pokoji, lásko.
26. PROSINCE
Konečně slunce, margarity a Mauricius.
NIKDY NENÍ POZDĚ SE NA NĚKOHO VYSRAT
Letíte na dovolenou?
Jo.
Sám?
Jo.
Já taky.
Víte, tolik jsem si toho prošla,
ale nechci otravovat s detaily.
Chlapi, znáte to.
Muži vám převrátí svět naruby.
Představte si, že tohle jsem si původně rezervovala s přítelem.
Teda expřítelem.
Vlastně je to můj snoubenec, ale tím byl asi tak dvě vteřiny.
Dlouhá historka.
Myslím si,
že je načase, abych se věnovala výhradně sama sobě.
Jasně.
Přeju příjemný let.
A je to tu zas.
Překlad titulků: Michal Pokorny