‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- חג המולד הקודם -‬
‫זה פשוט שאני…‬
‫ערמת פשלות מהלכת.‬
‫ורוב הסיכויים שאני אהרוס את זה.‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬
‫תגידי משהו. עברו שעות.‬
‫עברתי מלהיות רווקה‬ ‫ללהיות במערכת יחסים וללהיות אם חורגת‬
‫הכול בן לילה.‬
‫שמעי, רק הלילה‬ ‫פתרנו את כל העניינים בינינו.‬
‫אז לאט לאט.‬
‫אנחנו עדיין הולכים לריב על זה.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫זה רק סיבוב ראשון.‬
‫אהבת?‬
‫מה אם ארמוס את הילדה שלך‬ ‫עם ערמת הפשלות שלי?‬
‫בוקר טוב גם לך.‬
‫זה סיבוב שני.‬
‫את לא.‬
‫בואי הנה.‬
‫לא בכוונה, בכל מקרה.‬
‫אני רצינית.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫עם הפשלות והכול.‬
‫קאיה, ילדים משנים דברים.‬
‫אני מבטיח, מעומק ליבי,‬
‫זה לא ישנה דבר.‬
‫בסדר?‬
‫איך קוראים לה?‬
‫- חג המולד הזה -‬
‫פאקינג עזבת אותי.‬ ‫-מה הייתי אמור לעשות?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫להקשיב לצד שלי בסיפור? לתת לי להסביר,‬
‫או להחזיר אותי לבית המזדיין שלנו.‬
‫הייתי צריך לקחת את לולו הביתה.‬
‫מה אני אמור להגיד לאימא של לולו?‬ ‫אה, לא, החברה שלי השתעממה במפגש משפח…‬
‫מה?‬
‫שהחברה שלי השתעממה במפגש משפחתי וגוגו מתה?‬
‫כשאתה אומר את זה ככה זה נשמע שביצעתי רצח.‬
‫צריך להנמיך את הקול או שנעיר את הילדה.‬
‫זה כל מה שמעניין אותך?‬
‫אתה רואה אותי בכלל?‬
‫כל מה שאני רואה זה מישהי שמסרבת להתבגר.‬
‫להתבגר?‬
‫הבטחת לי ששום דבר לא ישתנה.‬
‫אני לא זו שזרקה עלינו ילדה לפתע,‬
‫וציפתה ממך לעבור‬ ‫לצד השני של המדינה לפאקינג פרטוריה,‬
‫בגלל שזיינת בלי קונדום בסטוץ לפני 13 שנה.‬
‫שמע, קאיה, אם אתה לא רואה את זה,‬
‫זה נגמר.‬
‫מקום מנוחה של אימי, אסתר,‬
‫נונדונדולוזה טוואלה, תהיה לצד אהובה,‬
‫אבי.‬
‫מר ווסימוזי טוואלה האב ז"ל.‬
‫היא תובא למנוחות בטקס קטן‬
‫אך אינטימי.‬
‫בקוואזולו-נטאל בשבת.‬
‫הפגישה המשפחתית הסתיימה.‬
‫רגע, אבא. שבת זה יום חג המולד.‬
‫זה גם יום הנישואים הראשון שלנו. אי פעם.‬
‫זה גם חג המולד הראשון של שאקה אי פעם.‬
‫כן, וזו גם הקבורה הראשונה של אימא שלי.‬
‫אי פעם.‬
‫לא נראה לי שהמשפחה שלי תוכל לבוא‬ ‫ללוויה בקוואזולו-נטאל בחג המולד.‬
‫כמעט אף אחד לא יגיע בחג המולד.‬ ‫-זה לא שהיא הכירה הרבה אנשים.‬
‫חוץ מאת כל ליגת הנשים.‬
‫היא הנהיגה אנשים בכנסייה המתודיסטית.‬
‫ובכפר אהבו אותה כאילו הייתה סבתא שלהם.‬ ‫-כך או כך, אני מכיר את אימי.‬
‫היא אימא שלי ואני יודע מה היא הייתה רוצה.‬
‫היא הייתה רוצה משהו קטן ופשוט,‬ ‫אז כמה שפחות אנשים יותר טוב.‬
‫אז בלי צוותי צילום?‬
‫בלי צוותי צילום. למה אנחנו מדברים על זה?‬
‫כבר אמרתי שהפגישה הסתיימה.‬
‫אסגור אותה פעם נוספת.‬
‫הישיבה הסתיימה.‬
‫אימא?‬ ‫-רגע.‬
‫זה לא יעבוד, בגלל יום השנה שלנו.‬
‫מה אבא עושה?‬ ‫-אני לא עושה את זה. הספיק לי.‬
‫כן! לא!‬
‫אני אנצח. אתה תיפול!‬
‫אבא, אפשר ללכת הביתה, בבקשה?‬
‫למה? אנחנו ממש נהנים. מה קורה?‬
‫להביך אותי בציבור זה הרעיון שלך לכיף?‬
‫בסדר. יש לי רעיון.‬
‫מה דעתך על התערבות?‬ ‫אם אעשה סטרייק, אז נישאר עוד.‬
‫כשאני אעשה סטרייק, נלך ישר הביתה.‬
‫בסדר.‬ ‫-ואתה תפתור את הבעיות עם טי.‬
‫אין לי על מה לדבר עם טי.‬
‫טוב, הנה.‬
‫נו באמת!‬
‫נו!‬
‫אבא, זה עדיף מלצרוח על פינים.‬
‫טוב, מתוקונת,‬
‫זה קטע של מבוגרים. את צעירה מדי בשביל זה.‬ ‫קדימה. עכשיו תורך.‬
‫למעשה, אבא, אימא ממש מתקשה‬ ‫לשמור על מערכת יחסים כלשהי.‬
‫היא לא מפסידה כלום, באמת.‬
‫כן, אבל זה תמיד מתחיל טוב,‬ ‫עד שהבחור פוגש אותי,‬
‫והמציאות של לצאת עם אם יחידנית שוקעת.‬
‫אנשים יכולים להיות ככה לפעמים.‬ ‫-אתה יודע מי לא כזו?‬
‫טומי.‬
‫טוב, היא לא כאן כרגע.‬ ‫-ובאשמת מי זה?‬
‫מה?‬
‫איך?‬ ‫-אפשר ללכת הביתה עכשיו?‬
‫את חכמה למדי בשביל ילדה.‬
‫כשהייתי בגילך, חשבתי רק על בנות, ציצים ו…‬
‫אני אוסר עלייך לדבר עם בנים בגילך!‬
‫טוק-טוק.‬
‫שלום.‬
‫ראשית, אני רוצה להתנצל מעומק ליבי.‬
‫אני ממש ממש מצטערת על מה שקרה אתמול.‬
‫תגידי, ההתנצלות שלך‬ ‫יכולה להקים לתחייה את גוגו?‬
‫לא, זה לא מה שאני אומרת.‬
‫את כזו…‬
‫בבקשה. בבקשה, אני מתחננת.‬
‫העניין הוא שכמה רגעים לפני…‬
‫היי…‬
‫פשוט, רגעים ספורים לפני שגוגו מתה…‬
‫כלומר, לא…‬
‫רגעים ספורים לפני שגוגו נפטרה,‬ ‫מנסיבות טבעיות ביותר,‬
‫היא נתנה לי את המכתב הזה למישהו בדרבן.‬
‫משהו מזה נשמע לכם הגיוני?‬
‫הדבר היחיד שהגיוני‬
‫זה שאם היית משאירה את אימא שלי‬ ‫בחדר השינה שלה,‬
‫היינו מתכננים את חג המולד‬ ‫ולא את הלוויה שלה.‬
‫טוב…‬ ‫-תקשיבי לי ותקשיבי לי טוב.‬
‫את לא מוזמנת לכאן יותר.‬
‫אני אוסר עלייך לבוא להלוויה,‬
‫או לכל מקום שבו המשפחה שלי נמצאת. לנצח.‬
‫לנצח.‬ ‫-לנצח נצחים.‬
‫ביוטי?‬ ‫-גברתי?‬
‫תוציאי את הזבל של המשפחה שלך.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫אבל גברתי, בבקשה תסתכלי על המכתב הזה.‬
‫רגע, ביוטי, תני לי…‬
‫את כל כך מביכה.‬
‫לא מספיק שכולם שונאים אותך,‬ ‫את חייבת לגרור אותי איתך.‬
‫לא, האשמות לא יעזרו‬ ‫להביא את המכתב הזה לדרבן.‬
‫אין מצב! תשרפי את זה! ותתרחקי מדרבן.‬
‫פשוט שכחי מזה.‬
‫זה שונה הפעם.‬
‫איתך זה אף פעם לא שונה.‬
‫גוגו טוואלה, את לא יכולה להגיד שלא ניסיתי.‬
‫בחג המולד?‬ ‫-כן.‬
‫שדראק, איפה הכסף שאתה חייב לי?‬
‫שמעתי שאת עשירה עכשיו.‬
‫גרייס לא אמרה לי…‬
‫שקיבלת את דמי הפרישה שלך.‬
‫קח קצת כסף מהכלי האדום‬ ‫ותשתמש בו כדי למלא דלק.‬
‫אנחנו נוסעים לדרבן.‬
‫אנחנו?‬ ‫-מגיע לך.‬
‫גם את, גרייס.‬
‫אני? לא. הייתי מבינה‬ ‫אם היינו קוברים את ואל או את ווסי.‬
‫אבל כל הדרך לדרבן‬ ‫בשביל סבתא שבקושי הכרנו? אני לא הולכת!‬
‫מישהו מכם חשב על זה שביוטי לגמרי לבד?‬
‫היא זקוקה לנו. לכולנו.‬
‫היית הולכת ללוויה של ולנסיה?‬ ‫אפילו השטן לא היה הולך.‬
‫שדראק, לך למלא דלק.‬
‫דרבן…‬
‫דוד!‬
‫כן, דוד.‬
‫ילדי, סוף סוף באת לעשות את הדבר הנכון.‬
‫כן.‬ ‫-דיני!‬
‫דינאו!‬
‫בואי לראות. אלוהים ענה לתפילותייך.‬
‫כל השכונה יכולה לשמוע אותך, שדראק.‬
‫אני מציג בפנייך את החתן החדש שלך.‬
‫אתה מרעיש!‬ ‫-תוציא אותו.‬
‫קדימה, תוציא את המכתב.‬
‫מכתב?‬ ‫-שדראק, תן לו להיכנס.‬
‫דוד, אין שום מכתב.‬
‫זה קנס.‬
‫כשהדודים שלך יבואו למשא ומתן,‬
‫תזכיר להם שאתה זה שפישל.‬
‫תיכנס ותפסיק לדבר.‬
‫סליחה, דוד.‬
‫שלום, גברתי.‬ ‫-היי, קאיה.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב, מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫גברתי, טומי בבית?‬
‫היא יצאה מוקדם. חשבתי שהיא איתך.‬
‫לא, היא לא באה אליי.‬
‫אז לאן היא…‬
‫שתי יציאות מעל הכנפיים ושתיים מאחור.‬
‫אם תהיה ירידת לחץ פתאומית,‬
‫מסכות חמצן ירדו ממעל למושבכם.‬
‫שימו על המסכה מעל לפה ולאף, ככה.‬
‫להידוק חגורת הבטיחות,‬
‫שימו את הקצה השטוח באבזם עד שתשמעו קליק.‬
‫לעולם לא אבטיח שוב הבטחות לחולה סרטן גוסס.‬
‫מותק?‬
‫מצאתי את זה.‬ ‫התינוק שלנו ישתכר מכל כך הרבה פורמולה.‬
‫רפרנס רע, אני יודע.‬ ‫הוא יצטרך הרבה גמילה אחרי אלה.‬
‫אלוהים…‬ ‫-שיט, מה נעשה?‬
‫סליחה, למה התינוק…‬
‫מה זה?‬ ‫-לידיה תסביר. היא הכריחה אותי לקנות את זה.‬
‫לידיה, תסבירי לאימא.‬
‫גברתי…‬ ‫-כן?‬
‫התינוק שאקה יאכל פורמולה מעכשיו.‬
‫למה את לא מקשיבה לי‬ ‫כשאני אומרת שחלב אם זה הכי משתלם?‬
‫אני מבינה את הדאגה שלך.‬
‫אבל זה אותו דבר.‬ ‫יש בזה את כל הוויטמינים והמינרלים.‬
‫זה כמו חלב אם בפחית.‬
‫תקשיבי לי, בתור נשות טוואלה, אנחנו מניקות.‬
‫תראי אותו.‬
‫הוא יפה וחזק.‬
‫הנקתי אותו עד גיל שש.‬
‫קח את זה.‬
‫למה השארת את התינוק ליד הדלת?‬
‫מה קרה לך?‬ ‫-סליחה, היה…‬
‫הייתי… טוב.‬
‫אבל, מותק,‬ ‫לפחות עכשיו היא יודעת על הפורמולה.‬
‫איך יכולת להרשות לאימא שלך לדבר אליי ככה?‬
‫בחייך, מותק. היא אישה זקנה‬ ‫וזו הפעם הראשונה שלה כסבתא.‬
‫היא דיברה על ניסיון של שש שנים.‬
‫לא, האישה הזו‬ ‫הופכת את חיי בבית הזה לבלתי נסבלים.‬
‫זה מה שאתה מאחל לי? כן?‬
‫טוב, לידיה. אני אמצא מקום לגור בו.‬
‫נגור במקום אחר. את תראי.‬
‫כן, בטח.‬
‫שאקה בהחלט נגמל מהחזה, אבל אתה‬
‫עדיין מחובר לציצי של אימא שלך.‬
‫כן, צ'יף, זה אני.‬ ‫אני רק מתקשר בנוגע להלוואה אישית קטנה.‬
‫הלו.‬
‫ווסי טוואלה.‬
‫אתה מכיר עוד ווסי?‬
‫השר לענייני פנים.‬
‫מנהיגות.‬
‫כבודו…‬
‫שמע, אני מצטער‬
‫שלא קיבלתי את ההזמנה שלך לתה‬
‫אבל אני אהיה בקוואזולו-נטאל‬ ‫בסוף השבוע הזה ו…‬
‫חשבתי ש…‬
‫הלו?‬
‫תקשיב, גיגס, אתה חייב לעזור לי.‬
‫לא, אבל שנינו יודעים‬ ‫שאשתך יותר מרוסנת משלי.‬
‫גיגס!‬
‫הלו.‬
‫נמאס לך מהפוליטיקה? תירשם עכשיו ותצביע ל…‬
‫לעזאזל!‬
‫חג מולד שמח לנו.‬
‫עמלה!‬
‫אני ממש מצטערת. אני אנסה שוב, הוא נדחה.‬
‫כן, תנסי שוב.‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫כתוב שהעסקה נדחתה.‬ ‫אני לא יודעת, את רוצה לנסות כרטיס אחר?‬
‫תנסי את זה.‬
‫טוב, בכולם העסקה נדחתה.‬
‫ומה זה…‬
‫קוד שגיאה 51? מה זה?‬
‫אין מספיק מזומנים.‬
‫אז…‬
‫ולא, אין שמירת רכישות בחנות.‬
‫הבאה בתור.‬
‫זהירות, את לא רוצה להידבק בעוני שלה.‬
‫סליחה, גברתי. סיימנו.‬
‫אני אטפל בזה, אל תדאגי.‬
‫אבא, כדאי שתשתה?‬
‫למה למות באומללות? צריך למות בחגיגה.‬
‫אבל אתה לא מת, אבא. אתה נלחם.‬
‫לא, אני לוחם, אבל…‬
‫בתי חולים ציבוריים?‬ ‫כרטיס בכיוון אחד לגן עדן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לא, הם שוב דחו את הניתוח שלי.‬
‫עד שזה יקרה, אהיה במיקום של ישו.‬
‫אז נזמין אותו בבית חולים פרטי.‬
‫ראית איפה אני גר…‬
‫אני לא בן טוואלה.‬
‫מה אם אוכל למצוא את הכסף?‬
‫אני לא רוצה לשדוד ממך…‬ ‫-שטויות.‬
‫תחשוב על זה כעל מתנת חג מולד.‬
‫ועכשיו שיש תקווה…‬
‫הנה.‬
‫ווסי!‬
‫קוד שגיאה 51.‬
‫מה?‬
‫אין מספיק מזומנים, ווסי.‬ ‫-אין מספיק…‬
‫אני לא יודע על מה את מדברת.‬ ‫-נסה שוב.‬
‫התכוונתי לספר לך.‬
‫לא רציתי לפגוע בך.‬
‫נסה אותי.‬
‫אני מנהל רומן.‬
‫אם אתה הולך לשקר,‬
‫כדאי שזה יהיה אמין.‬
‫צא משם.‬
‫החשבונות שלנו הוקפאו. בסדר?‬
‫למה?‬
‫את יודעת, אנשים מדברים על הא ועל דא,‬ ‫הם אומרים כך וכך.‬
‫ואל, עדיף שתדעי כמה שפחות,‬
‫כי זה יכול להיות די גדול.‬ ‫זה יכול להיות גדול יותר מגופטגייט.‬
‫מתי התכוונת לספר לי, ווסי?‬
‫אחרי שהתמונות שלנו יופיעו בעיתוני סופה"ש?‬
‫רק אז?‬ ‫-לא.‬
‫רשות המיסים והמנהל לחקירות פשיעה חמורה‬ ‫חוקרים אותי, אבל זה לא אומר שאני אשם.‬
‫לכן לא אמרתי כלום.‬
‫את מבינה?‬
‫בסדר. ווסי, תגיד לי את האמת.‬
‫לכן מכרת את הבית שלנו‬ ‫והחזרת את המזראטים שלנו…‬
‫והבית הזה?‬
‫שכרתי לחצי שנה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬ ‫-זה לא יהיה בסדר.‬
‫אנחנו עניים. אנחנו נהיה כמו משפחת סלו.‬
‫לא, אנחנו לא. לא כמו משפחת סלו.‬ ‫אנחנו עניים אבל לא עד כדי כך.‬
‫רק עד…‬
‫תקשיב לי, אף מילה נוספת. כאן זה נגמר.‬
‫שמעת?‬ ‫-כן.‬
‫יש רק את העניין הקטן של הלוויה של אימי,‬
‫שאני לא יכול לממן.‬
‫אולי נוכל לקבל עזרה מהבנים שלנו.‬
‫הגיע הזמן שהם ילמדו שיש להם אחריות.‬
‫לא.‬
‫לסיבוסיסו יש בעיות משלו ותמבה…‬
‫אתה רוצה שתמבה יחזור לסורו?‬
‫לא.‬
‫אלא אם…‬ ‫-אלא אם?‬
‫אני אומר לך, יש רק דרך אחת‬ ‫להתמודד עם סיוט הלוויה הזה,‬
‫שתייה של לפני.‬
‫שתייה של אחרי זה מאוחר מדי.‬ ‫-כן, אחי.‬
‫לכן יש לי כאן משהו של לפני.‬
‫תראה.‬
‫איש הקשר במופולו קורא לזה "בלאק סקופאס".‬ ‫כל אירוע הופך למסיבה, אפילו לוויה.‬
‫כן.‬
‫סמים, גרייס?‬ ‫-אלוהים.‬
‫באמת? סמים?‬
‫אתה רוצה שדינאו תשמע אותך?‬
‫אני רק אפזר מזה טיפה.‬
‫זה לא בסדר מה שאת עושה.‬
‫זו לוויה של אישה זקנה.‬
‫זה לא בסדר בשום שפה.‬ ‫כפי שאומרים בקוסה, "לא-בסדרו".‬
‫כשהכול יתפוצץ בדרבן…‬
‫אל תבוא לחפש. שלא תעז.‬
‫מה קורה פה?‬
‫מה קורה עם שדראק?‬
‫זה בטח משהו שקשור לעסיסית.‬
‫- לריצ'רד בלקהקה -‬
‫ריצ'רד בלקהקה, מקהיזה!‬
‫בדרך כלל כבר לא שמים את אלה בחדרים,‬
‫אבל כשיש צורך נואש…‬
‫- תנ"ך -‬
‫אני בסדר. אימא שלי דואגת למחלקה הזו.‬
‫אני רק צריכה למצוא את המקום הזה.‬
‫אני צריכה לתקן את המצב.‬
‫ריצ'רד מקהיזה הוא מפלצת אמיתית.‬
‫את מכירה אותו?‬ ‫-שמעתי עליו.‬
‫מעולם לא פגשתי אותו. תודה לאל.‬
‫מה? מיהו?‬
‫הגנגסטר הכי ידוע לשמצה.‬
‫בסדר. גנגסטר, לא.‬
‫את בטח חושבת על האדם הלא נכון.‬ ‫-אני מקווה, לטובתך.‬
‫אבל אם את הולכת ללקהקה,‬
‫אני מציעה שתעשי את זה באור יום, יקירה.‬
‫למה?‬ ‫-יותר עדים.‬
‫עוד עיניים.‬
‫למה הכנסתי את עצמי?‬
‫ילד שלי…‬ ‫-כן, אימא?‬
‫אבא שלך לא רצה שאספר לך…‬
‫תקשיב, אימא שלך לא רצתה שתדע את זה,‬
‫אבל אחיך…‬
‫נתן תרומה…‬
‫ענקית ללוויה של גוגו.‬
‫כן?‬
‫כמה?‬ ‫-20 אלף ראנד.‬
‫כוח הלירה.‬ ‫-נכון שזה נפלא מצידו?‬
‫אני יודע שהוא רצה לתת קצת יותר,‬ ‫אבל עם התינוק החדש וכל זה…‬
‫ההוצאות שלו בטח הוכפלו וזה קשה.‬
‫כן, אבל 20 אלף ראנד זה מלא כסף, אבא.‬
‫באמת?‬
‫כלומר, לתמבה אין את חוזק הלירה הבריטית.‬
‫סטרלינג.‬
‫אני מניח שגם אני יכול לתרום.‬
‫זה ממש נפלא, ילד שלי, תודה. כמה?‬
‫אולי עשרת אלפים?‬ ‫-חמש עשרה.‬
‫כמה לידיה תוסיף לזה?‬
‫טוב, אני אטפל גם בתרומה של ביוטי.‬
‫זה הילד שלי.‬
‫כלומר, זה הגבר שלי.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫הצלחה?‬
‫אני לא מאמין שכרגע רימיתי את הבן שלי.‬
‫בשביל כסף.‬ ‫-זה למטרה טובה.‬
‫לא, כלומר,‬
‫זה היה כזה קל, למה לא עשינו את זה קודם?‬
‫לעזאזל.‬
‫מה לעזאזל הוא עושה כאן?‬
‫אני לא יודע, אבל…‬
‫אם חשבת שיש לנו בעיות עם הלוויה,‬
‫חכי שהוא יגלה שהתרוששנו.‬
‫לא, אסור שיגלה.‬
‫לך.‬
‫סיה, מה מביא אותך לכאן?‬ ‫אתה ממש רחוק מדרבן.‬
‫היית צריך להתקשר. הייתי אומר לך שאין צורך.‬
‫הכול בשליטה, הכול בסדר.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫באתי לאסוף את רוחה של אימי.‬
‫תראה לי בדיוק איפה היא התפגרה,‬ ‫בבקשה, מאוור.‬
‫זה לא קצת דרמטי? על מה אתה מדבר?‬
‫היא לא מתה כאן.‬ ‫הרוח של אימא לא תקועה כאן. סיה?‬
‫מה אתה עושה, סיה?‬ ‫-אימא.‬
‫אני כאן עכשיו, את בטוחה.‬
‫זה אני, סיאבונגה.‬
‫אני לוקח את הרוח שלך הביתה.‬
‫לביתך האמיתי.‬
‫הרחק מכל הבורגנות הזו,‬ ‫ומלהיות מוקפת אנשים לבנים.‬
‫זה מגוחך.‬
‫באמת? מגוחך?‬ ‫-כן.‬
‫אתה מגוחך. התנתקת מהשורשים שלך.‬
‫אימא תהיה מאוכזבת מאוד.‬
‫זה בסדר אם זה המצב.‬
‫אני אתנצל בשבת בלוויה.‬
‫ביום שישי, כי יום שבת זה חג המולד.‬ ‫-אמרתי שבת.‬
‫אי אפשר‬ ‫לקבור את אימא שלנו בחג המולד. מי יבוא?‬
‫אתה יודע מה?‬
‫זה לא משא ומתן. שבת.‬
‫בסדר.‬
‫רק שתדע שכבר התקשרתי‬ ‫לכל בני שבט טוואלה שעדיין בחיים,‬
‫כתבתי לכל הכנסייה שלה,‬
‫ושלחתי "אנא התקשרו אליי" לכל החברים שלך.‬
‫מה שמזכיר לי,‬ ‫אני צריך כסף לדקות שיחה, נגמרו לי.‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫בתור האח הבכור, אני אומר לך עכשיו,‬
‫כבר קיבלתי את ההחלטות.‬
‫הבכור. הראשון.‬
‫היית צריך להיוולד מת,‬ ‫כי אימא מתה בהשגחתך בתור הבכור.‬
‫כל כך נחמד להיות אתה, סיה.‬ ‫-זה נכון.‬
‫איפה היית כל הזמן הזה,‬
‫שבו הבכור שילם על הכול?‬
‫ההוצאות הרפואיות שלה,‬
‫ועכשיו אני זה שצריך‬ ‫לשלם את החשבון על טקס הלוויה‬
‫בזמן שאתה עומד פה‬ ‫כאילו שאתה יודע מה עושים עם זה?‬
‫אימא!‬
‫מה עשית?‬
‫באמת עשית את זה בפרצוף שלי?‬ ‫-כן.‬
‫אני אחטיף לך מכות.‬ ‫-אתה לא.‬
‫אתה תראה.‬ ‫-קדימה.‬
‫מה זה שם?‬ ‫-איפה?‬
‫אל תיגע בי.‬
‫אני אחטיף לך. עזוב אותי.‬
‫היי, שניכם!‬
‫מה אתם עושים?‬ ‫-זה הוא.‬
‫אתם זקנים מדי בשביל זה. אנחנו באבל.‬
‫תתביישו לכם.‬
‫תגידי לו גם שהלוויה בשבת, לא בשישי!‬
‫תגידי לו להגיד את זה לדודה פרודנס.‬ ‫-למי?‬
‫פרודנס?‬
‫היא כבר עושה הכנות.‬
‫דודה פרודנס.‬
‫דודה פרודנס?‬ ‫-כן.‬
‫קדימה.‬
‫פשוט לך.‬
‫ווסי!‬ ‫-אני אחטיף לך.‬
‫פרודנס.‬
‫תהית פעם למה מוציאים‬ ‫כל כך הרבה כסף על המתים?‬
‫אני לא יודע. זה עוזר ליגון, אני מניח.‬
‫כן, אבל לא כדאי שנתמקד יותר בעזרה לחיים?‬
‫כן.‬
‫אבא שלי צריך כסף לניתוח.‬
‫כמובן, ביוטי.‬
‫אל תהיה כזה.‬
‫כל החיים שלך האיש לא היה שם,‬
‫ועכשיו הוא מופיע פתאום ומחפש נדבות?‬
‫זה בסדר, תשכח שאמרתי משהו.‬
‫בסדר.‬
‫אני אשלם למומחה לקבלת חוות דעת שנייה.‬
‫בסדר.‬ ‫-חוות דעת שנייה.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫אולי אחרי כל זה‬
‫נוכל לשקול מחדש להיפגש עם מישהו.‬
‫ביוטי,‬
‫אנחנו לא יכולים להמשיך ככה.‬
‫הלו.‬
‫לא, לא ראיתי אותה מאז הבוקר.‬
‫יש לך מושג איפה היא יכולה להיות?‬ ‫-היא דיברה על מסירת מכתב.‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה?‬
‫כמה מהר תוכל להגיע לדרבן?‬
‫- 22 בדצמבר, יומיים עד הקבורה -‬
‫- מועדון לקהקה -‬
‫שלום.‬
‫זה הלקהקה היחיד כאן בדרבן?‬
‫כאן בעיר?‬
‫למה ציפית?‬
‫מאפייה.‬
‫מאפייה…‬
‫יש כאן הרבה עוגות, זה בטוח.‬
‫אני…‬
‫כן.‬
‫אני מחפשת את ריצ'רד. כן. כתוב כאן ריצ'רד.‬
‫כן, ריצ'רד מקהיזה.‬
‫מר מקהיזה.‬
‫כן, מר מקהיזה.‬
‫הוא כאן…‬
‫אבל אין עוד אודישנים עד אחרי החגים.‬
‫אודישנים? לא.‬
‫לא באתי לאודישן.‬
‫אה, הבנתי,‬
‫באת בקשר לתפקיד המנקה, נכון?‬
‫בואי אחריי.‬
‫העוגה.‬
‫חכי פה.‬
‫אני אעמוד ממש כאן.‬
‫גרייס, לא.‬
‫מה?‬
‫היא תנגן מוזיקת גוספל כל הדרך עד דרבן.‬
‫מה? גוספל?‬
‫שטויות. באיזה אוטו?‬ ‫-בשלך.‬
‫שמי ינהג בו?‬ ‫-אתה.‬
‫עם הרדיו של מי?‬ ‫-שלך.‬
‫אני אילחם.‬ ‫-קדימה.‬
‫זוזי.‬
‫גרייס, מה את לובשת?‬
‫אנחנו נוסעים ללוויה, לא לדיסקוטק.‬ ‫תפסיק לאכול את הסקונס.‬
‫אנחנו משמיעים גוספל.‬
‫קדימה.‬
‫אנחנו מוכנים. קדימה, שדראק.‬
‫כן, הוא גנגסטר.‬
‫במה האישה הזו התעסקה, לעזאזל?‬
‫ברכיים ללא צלקות.‬
‫נראה כאילו לא שייפת מרפסת מימייך.‬
‫תוציא אותה מהדלת האחורית.‬ ‫-לא! בבקשה, לא.‬
‫אל תהרוג אותי. גוגו טוואלה שלחה אותי לכאן.‬
‫היא בסדר?‬
‫אני לא מאמין‬ ‫שייתכן שזה חג המולד האחרון שלנו פה.‬
‫מה הכוונה, אבא?‬
‫לא, זה רק שאבא שלך ואני‬ ‫מחפשים בית חוף חדש.‬
‫כן.‬ ‫-בית יותר טוב מזה.‬
‫גדול בהרבה. עצום בהרבה.‬ ‫-בדיוק.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫מותק, תביאי את שאקה.‬
‫מה לא בסדר איתך?‬
‫לא ראיתי שהוא מאחוריי.‬ ‫-שמע,‬
‫מעכשיו אני אטפל בכול.‬
‫אתה מפשל.‬
‫אתה תדאג לפרודנס ואחיך.‬
‫קיבלתי, קפטן.‬
‫בנים, יש לנו 15 דקות.‬
‫צריך להגיע לבית של סבתא שלכם‬ ‫בשביל כל ההכנות ללוויה.‬
‫כבר איבדנו יום.‬
‫- לקהקה -‬
‫אז מתי הלוויה?‬
‫אני קצת מחוץ ללופ המידע של משפחת טוואלה.‬
‫שלא לדבר על זה של המשפחה שלי.‬
‫צריך ללכת למשפחת טוואלה עכשיו.‬
‫צריך?‬
‫כלומר אנחנו? לא, אדוני,‬ ‫אני רק הגעתי למסור את המכתב, ואז אני…‬
‫כשהתרנגול קורא, השמש תזרח.‬
‫טומייזה,‬
‫אנחנו חייבים ללכת.‬
‫זה עניין של חיים ומוות.‬
‫בואי. קדימה.‬
‫בסדר.‬
‫תפסיקו להרגיז אותי‬ ‫כי העבודה עדיין לא הסתיימה.‬
‫כבר מקודם ביקשתי מכם לסיים.‬
‫באתם מהבתים שלכם כדי לעזור לי,‬ ‫אבל עדיין לא סיימתם.‬
‫תפסיקו להרגיז אותי.‬
‫סיבוסיסו, מהר.‬
‫מהר, ביוטי.‬
‫אל תזרז את הילדים.‬
‫בבקשה. אמרתי לך.‬
‫מהר.‬ ‫-אתם מאחרים.‬
‫סליחה, דודה. באנו הכי מהר שיכולנו.‬
‫לא אכפת לי מזה.‬
‫הדבר החשוב הוא שהגופה תגיע מחר‬ ‫ועדיין יש הרבה מה לעשות.‬
‫הכול בלגן, ואתם מגיעים לכאן רק עכשיו.‬
‫כבר הסברתי לכולם על המשימות שלהם.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫מי מכין את ארוחת הערב לאורחים?‬
‫אנחנו אלה שבאבל,‬ ‫הם צריכים להגיע שבעים מבתיהם.‬
‫סיה צדק.‬
‫יוהנסבורג שינתה אתכם.‬
‫אתם חושבים שאתם לבנים.‬
‫התנתקתם מהשורשים שלכם.‬
‫מה כל כך מצחיק?‬
‫תקשיבו, העבודה שלכן היא במטבח.‬
‫לכו לשטוף כלים.‬
‫ואל תשכחו שמחר,‬
‫אתן צריכות לבוא איתי לשטוף את הגופה.‬
‫גוגו,‬
‫אני חושבת שיתאים לי יותר‬ ‫לעבוד עם הקישוט, כמו סידורי הפרחים.‬
‫מי את, שוב?‬
‫את בטח הכלה החדשה.‬ ‫-כן.‬
‫תקשיבי, כלה חדשה, בואי נקווה שזאתי‬
‫לא לימדה אותך את אכזריותה ביוהנסבורג.‬
‫לא.‬
‫היא כבר הגיעה כזו.‬
‫אימא…‬
‫עכשיו תגידו לי, מי בוחר מחר את המצבה?‬
‫כבר מצבה? ווסי!‬
‫על זה אני מדברת.‬ ‫את לא יודעת כלום על המשפחה שלנו.‬
‫חשבנו שאנחנו לא צריכים מצבה כל כך מהר.‬
‫חייבים לעשות את זה בקרוב.‬ ‫זה יחסוך עלויות בטווח הארוך.‬
‫אולי נחסוך בעלויות בטווח הקצר?‬
‫בוא נפסיק לדבר.‬
‫טוב, נחכה שסיה יגיע לכאן‬ ‫כדי שנוכל לבחור מחר את המצבה.‬
‫אתם עדיין עומדים פה? קדימה.‬
‫היי!‬
‫אלוהים.‬
‫סליחה, סבתא.‬ ‫-סליחה.‬
‫אוקיי, ביי, שאקה.‬
‫תקשיבו, שניכם.‬ ‫-כן, סבתא?‬
‫אני רוצה שתלכו ותביאו את הפרה הכי גדולה.‬
‫תשיגו משהו‬
‫שאחותי אסתר הייתה מתגאה בו‬ ‫אם עוד הייתה בחיים.‬
‫ברור?‬ ‫-כן.‬
‫תבחרו את הפרה הכי רזה.‬
‫מה אמרת?‬
‫בגלל שהיא ירדה במשקל,‬
‫חשבתי שגם הפרה צריכה להיות רזה.‬ ‫-פשוט תסתום את הפה שלך.‬
‫תקשיבי, בתור הרעיה הכי מבוגרת,‬
‫את צריכה לדעת מה מקומך.‬
‫לכי לחדר השינה ושבי על המזרן.‬
‫זה מה שאני רוצה.‬ ‫-דודה פרו…‬
‫אני חושבת שאשב על המזרן,‬
‫אבל אולי כדאי שגם אני אעזור בבית.‬
‫מה את יכולה לעשות פה?‬
‫עם כל האיפור והריסים המזויפים שלך.‬
‫אלוהים.‬
‫על המזרן.‬
‫טוב, זה הכי קרוב שאני יכולה להגיע.‬
‫אני לא רצויה כאן.‬
‫אני יכול להזדהות.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫טומייזה, מי שתמיד בתנועה, לא בונה כפר.‬
‫המשימה בוצעה בהצלחה.‬
‫תפסיק לצעוק עליי.‬ ‫-אני מתחרט על זה.‬
‫אני אצעק עליך.‬
‫אתה תמיד צועק עליי.‬
‫אני מעוכה ברכב בלי חגורת בטיחות או מיזוג.‬
‫לא מטפלים בו.‬ ‫אם היית אומר לי, הייתי לוקחת אוטובוס.‬
‫רצית נסיעה חינם.‬
‫אחי, מתי החלפתי בגדים?‬
‫גרייס, את לא זוכרת‬ ‫שעצרנו בתחנת הדלק והחלפת?‬
‫את חושבת שזו מסיבה?‬ ‫חייכת לאורך כל הכביש המהיר.‬
‫השתגעת לגמרי?‬
‫תפסיקי לצעוק.‬
‫לאן התכוונת לקחת את השמיכה הזו?‬
‫תפסיק לצעוק על הילדה.‬ ‫ילדה של מי? שלך?‬
‫תראי מה החום בקוואזולו-נטאל עושה לה.‬
‫דינאו רואה שאת מסטולה.‬
‫שבי.‬
‫אל תאכלי כלום.‬
‫אל תדברי עם אף אחד.‬
‫שלום.‬
‫שלום, זווידה.‬ ‫-מי זה?‬
‫זה בן דוד של אלפיוס.‬
‫ווסימוזי.‬
‫סיאבונגה.‬
‫מה מביא אותך לכאן?‬
‫המוות לא דופק בדלת.‬
‫אנחנו לא רוצים צרות, בסדר?‬ ‫יש פה נשים וילדים.‬
‫הוא לא חמוש. אני יכול עליו.‬ ‫-יכול עליו.‬
‫יש לו אקדח!‬
‫אימא שלכם שלחה את טומייזה עם זה.‬
‫טומייזה?‬
‫טומי!‬
‫למה היא מסתתרת?‬
‫טומי!‬
‫גרייס.‬ ‫-טומי!‬
‫גרייס.‬
‫היי, טומי.‬
‫מחבואים.‬
‫לכי מכאן.‬ ‫-לא.‬
‫-גרייס!‬ ‫-אחי, זו טומי!‬
‫אמרתי לך לשבת, לא לאכול כלום,‬
‫ולא לדבר עם אף אחד.‬
‫תחזירי לי את הכובע שלי.‬
‫קדימה.‬
‫גרייס, בואי.‬
‫שדראק, מה קורה איתך ועם גרייס?‬
‫טומי!‬
‫חשבתי שביקשתי ממך‬
‫לשמור את התירוץ העלוב שלך לבת‬ ‫רחוק מהמשפחה שלי!‬
‫טומי לא כאן.‬
‫כבוד השר…‬
‫כן, טומי לא כאן.‬
‫טומי שם.‬
‫איפה ראית את טומי?‬ ‫-בחייך, גרייס.‬
‫איפה ראית אותה?‬
‫היא פה.‬
‫עכשיו את רואה?‬
‫רואים?‬ ‫-צאי החוצה.‬
‫מה אמרתי לכם?‬ ‫-שתקי.‬
‫ידעתי שאת משוגעת, אבל זה כבר אכזרי.‬
‫מה גרם לך להביא את האיש הזה לכאן?‬
‫סיה, דבר בשקט.‬
‫תקשיבו…‬
‫עשיתי מה שגוגו טוואלה רצתה.‬ ‫-לכי תזדייני!‬
‫היי, אל תדבר ככה לבת שלי.‬ ‫-אל תגיד "תזדייני".‬
‫זה מספיק.‬
‫אסתר שלי הייתה ועודנה אהבת חיי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה האיש הזה אומר?‬
‫טוב, לזה לא ציפיתי.‬
‫זה לא נכון.‬
‫הוא משוגע.‬
‫היא רצתה שישרפו אותה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-שמעתם את זה?‬
‫מאיפה הבאת את זה? אתה מטורף.‬
‫מאיפה הבאת את זה?‬
‫תקשיב, ילד שלי…‬
‫תבין, ילדי, כשאתה רוקד עם השטן…‬
‫זה מבורך.‬
‫להיות מוכן להישרף.‬ ‫-אדוני,‬
‫מה גוגו טוואלה הייתה אומרת‬ ‫על ההתנהגות שלך?‬
‫הכול באשמת הבת שלך.‬
‫זו לא אשמתה של טומי.‬ ‫-נכון.‬
‫אדוני, באמת ניסיתי‬ ‫לכבד את מה שאימא שלך הייתה רוצה.‬
‫לא ידעתי שהיא הייתה ברחובות…‬ ‫-לכי תזדייני.‬
‫טוב, בלי שרפה של הגופה,‬
‫אין לוויה.‬
‫אימי לא תישרף. זו לא התרבות שלנו.‬
‫אני אלמד אותך משהו, ילדי.‬
‫אתה מבין, אדם שמזלזל באוקיינוס‬
‫תמיד טובע בבריכה של חרטות משלו.‬
‫טומייזה, בואי נלך.‬
‫זוזו. קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫אני ממש מצטערת, אני…‬
‫באמת לא ידעתי שזה מה שיקרה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫לכי תזדייני.‬
‫טומייזה!‬
‫בואי.‬
‫מה?‬
‫רגע…‬
‫אנחנו נשרוף אותה פעם אחת.‬
‫כשהיא תגיע לגיהינום,‬ ‫היא תישרף בפעם השנייה.‬
‫גרייס.‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬