‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- 20 בדצמבר -‬
‫לפי המבטים על הפנים שלהם,‬
‫יהיו שתי הלוויות בחג המולד הזה.‬
‫- 12 שעות לפני כן -‬
‫עוף קיבינימט, חתיכת חרא!‬
‫דברי בלב, טומי. דברי בלב.‬
‫היי.‬
‫היי, מותק.‬
‫טוב, אז זה מה שקורה,‬
‫לולו רוצה לעלות שוב על ה"רייג'ינג ראפידס".‬
‫באמת, מותק?‬
‫כן.‬ ‫-אתה בטוח שהיא זו שרוצה, ולא אתה?‬
‫כן.‬
‫למה?‬ ‫-כלום.‬
‫תפתיעי את עצמך. תעשי משהו שונה, תיהני.‬
‫זה כיף, נכון? אנחנו נהנים.‬
‫קיבלתי מספיק הפתעות לשנה אחת.‬ ‫כלומר, האחרונה…‬
‫היי, מתוקונת. את נהנית? אנחנו נהנים, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫הגיעה עם ילדה בת 13.‬
‫אבא, אמרתי לך שטומי לא רוצה.‬
‫לא, זה סבבה. אני באה.‬ ‫-הוא מכריח גם אותך, אה?‬
‫זה הדצמבר הראשון שלנו ביחד,‬
‫בואו נפיק מזה את המיטב, כן? יהיה ממש כיף.‬
‫בואו ניהנה.‬
‫אלוהים, וואו.‬ ‫אני מתה על מה שעשית עם השיער של הבת שלך.‬
‫זה כל כך חמוד איך שאתם מגוונים ו…‬
‫אפשר לגעת בו?‬
‫היי! קודם כל, היא לא שלי.‬
‫כן, מסתבר שקונדומים‬ ‫לא היו אופציה בחיים שלו.‬
‫וגם, קארן. אל תהיי מהאנשים האלה, טוב?‬ ‫אל תעשי את זה.‬
‫שמי שרה.‬
‫מה שתגידי, קארן.‬
‫כן! זה קורה, חבר'ה.‬
‫הם קיבלו את ההצעה. אנחנו נהיה בעלי בית.‬
‫בריכת שחייה וארבעה חדרי שינה! כן.‬
‫אני לא בטוחה‬ ‫בשביל מה אנחנו צריכים כל כך הרבה מקום.‬
‫זה מספיק גדול בשביל כל המשפחה.‬ ‫-עוד ילדים סודיים שתרצה לספר עליהם?‬
‫כן, אבל אבא, זה בפרטוריה.‬ ‫-היא מבינה אותי.‬
‫חבר'ה, זה יהיה כיף. בסדר?‬ ‫זה בית, אנחנו, אנחנו משפחה.‬
‫בואי. בואו נתחבק. להתחבק. בואי…‬
‫ככה זה נראה כשחיים "באושר ועושר".‬
‫לך לעזאזל!‬
‫בחירת מילים.‬ ‫-יודעים מה? בואו נלך.‬
‫עוד צריך להתכונן לברביקיו.‬
‫כן, בואו נלך.‬
‫מישהו יכול להשאיל לי שמפו?‬
‫סליחה?‬
‫אני צריך שמפו. עסיסית ואני‬ ‫רוצים להתרחץ ולהתכונן לברביקיו.‬
‫אלוהים. בבית שלי?‬
‫ניגבנו את הרגליים לפני שנכנסנו.‬
‫אלוהים אדירים, שדראק.‬
‫לא נמאס לך להביך את עצמך עם החיה הזאת?‬
‫בבקשה תשחרר אותה.‬
‫ולנסיה תאשים אותנו שהרסנו עוד חג מולד‬
‫וביוטי לעולם לא תסלח לנו.‬
‫עכשיו, צאו מהבית שלי.‬
‫למה את ככה, דיני?‬ ‫-לא, זה לא קשור אליך.‬
‫תסמונת הקן הריק.‬ ‫-ריק?‬
‫בית גדול. רווקה.‬ ‫הילדות אינן ועכשיו היא מצוברחת.‬
‫היי, אני שומעת אותך!‬
‫ברור, אבל הרשי לי להגיד לך משהו…‬
‫היי. קדימה, עסיסית.‬
‫את שומעת, אבל את לא מקשיבה.‬
‫שדראק, למה הדבר הזה במטבח שלי?‬
‫אבל דיני, היא חלק מהמשפחה עכשיו.‬
‫היא עש"ס. עסיסית שדראק סלו, ג'וניור.‬
‫אם עסיסית לא יכולה ללכת, אני לא הולך.‬
‫תן את המפתח.‬ ‫-את לא יודעת לנהוג.‬
‫גרייס יודעת לנהוג.‬
‫גרייס.‬
‫אם היה לך גבר, שדראק לא היה מעצבן אותך.‬
‫יש לי את ישו.‬ ‫-אני לא מדברת על ישו.‬
‫אני מתכוונת לגבר אמיתי,‬ ‫כזה שיתפוס אותך בקימורים.‬
‫לא תפילה.‬
‫ביוטי חוזרת,‬ ‫אז כל התינוקות שלי יהיו בבית לחג.‬
‫ואני פוגשת את לולו.‬
‫ומה אם לבנות יש תוכניות משלהן?‬
‫אז יש אותך ואת שדראק.‬ ‫-לא, יש לנו חיים.‬
‫לכי לרסטנבורג ותבלי עם מויפונה ובוקאנג.‬
‫כמו שאמרתי, התינוקות שלי בבית.‬ ‫יהיה לנו חג נחמד יותר אם נזלול את עסיסית.‬
‫אפרופו חג מולד נחמד…‬
‫תוכלי לעזור לי עם הלוואה ל-9 אינץ' לחג?‬
‫איך זה קשור אליי?‬
‫בבקשה, תתחשבי קצת.‬
‫קיבלת את פוליסת הפרישה שלך.‬ ‫-הכסף מיועד ליום גשום.‬
‫אז תביאי את הגשם, דיני. "שה-שה".‬ ‫-דיני!‬
‫מה קרה, שדראק?‬ ‫-בשמפו הזה יש מרכך?‬
‫עסיסית רגישה.‬
‫השתמשת באמבטיה שלי?‬
‫לא, למה שנעשה דבר כזה?‬
‫בחייך…‬
‫אנחנו תמיד משתמשים במקלחת.‬
‫שדראק!‬
‫אתן מלחיצות אותי.‬
‫בואי, עסיסית. יש להן לבבות מכוערים.‬
‫של מי כובע המקלחת?‬
‫שלי, אחותי. זה כובע המקלחת שלי.‬
‫יקרה שלי. את יקרה שלי.‬
‫תודה שהחזקת אותה. עמדתי להתפוצץ.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫ביוטי…‬
‫אוקיי.‬
‫אז, באיזה חודש את?‬ ‫-נשאר עוד חודש.‬
‫עדיף לא להקדים את המאוחר.‬
‫סליחה?‬ ‫-אני רק אומרת שהחיים בלתי צפויים. כלומר,‬
‫מה מונע מהמטוס הזה להתרסק?‬ ‫או מאדם משוגע לחטוף אותו ולהרוג את כולנו?‬
‫בסדר, ביוטי.‬ ‫-כן.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫תודה.‬
‫מותק. את ממש חייבת להפסיק עם זה.‬
‫מה?‬
‫מה שאת עושה עם כל אימא שאנחנו פוגשים.‬
‫את יודעת למה אני מתכוון. תרגיעי קצת.‬
‫אז אסור לי להיות ידידותית?‬ ‫-את יכולה להיות ידידותית, רק קצת פחות.‬
‫בבקשה.‬
‫גברתי, בבקשה,‬ ‫תפסיקי להפחיד את הנוסעים האחרים.‬
‫בסדר? תודה.‬
‫פשוט תשתוק.‬ ‫-לא אמרתי כלום.‬
‫בואי הנה. מה זה?‬
‫למה הפרחים מכוערים? הם לא טריים.‬
‫מה קורה פה? לכי.‬
‫כן. תודה.‬
‫ואל, צריך את כל זה?‬ ‫-כן.‬
‫היי, קח את אלה למוסך ותחביא אותם.‬
‫והכדורים, למה הם צפופים ביחד?‬ ‫מה קורה כאן?‬
‫אני רוצה כדורים תלויים.‬
‫תרווח ביניהם, זה חג המולד.‬ ‫אל תסתכל עליי. תעבוד!‬
‫ואל, אני רק אומר…‬
‫די כבר, ווסי.‬ ‫-תקשיבי.‬
‫אני רק שואל אם זה הכרחי.‬
‫כי זו רק קבלת פנים,‬ ‫זו לא סעודת דוח מצב האומה.‬
‫מי אנחנו? מה שם המשפחה שלנו?‬
‫טוואלה.‬ ‫-בדיוק. תתנהג בהתאם.‬
‫אנחנו מארחים, ווסי.‬ ‫-כן, אבל…‬
‫גם אם זה רק את משפחת סלו. מארחים.‬
‫אני רק אומר, תזכרי שהייתי בוועידה‬
‫שביקרה קשות את אנשי הנשיא על תקציב ההשבעה.‬
‫מה אם החברים יבואו לכאן עכשיו?‬
‫מה הם יגידו?‬
‫על מה?‬
‫הם יגידו שהשר עושה שטויות.‬
‫אז מה?‬
‫למה אתה כל כך מפחד,‬ ‫כאילו שאתה בוועדת זונדו? תירגע.‬
‫בסדר. יופי, תמשיכו.‬
‫צ'יף. בלי מנות כפולות, רק בודדות.‬ ‫ואל תתקמצן על הקרח. ברור?‬
‫זה לא ידלל את המשקאות, אדוני?‬
‫זו בדיוק הנקודה.‬
‫אנחנו רוצים שאנשים יגיעו הביתה.‬ ‫"בטוחים בדרכים", לא?‬
‫אני במועצת המנהלים. פשוט תעשה כדבריי.‬ ‫-הבנתי, אדוני.‬
‫רק תוודא שזה יקרה.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫שמע, תחזיר את ההוא. תשמור את זה.‬
‫בסדר. תודה, אדוני.‬
‫רק תחזיר לי את זה.‬
‫תמצא אותי אחר כך ואארגן משהו,‬
‫כי אני צריך את זה בשביל משהו אחר.‬ ‫-תודה, אדוני.‬
‫אלוהים, האנשים האלה.‬
‫תן לי משהו. משהו, כל דבר.‬
‫אחרת הוא יגיד שהתינוק שלי ימות מרעב.‬
‫- שרדתי ארבעה חודשים -‬
‫תראי, יש לנו בגדים תואמים.‬ ‫-שלום.‬
‫תמבה, זה הולך להיות קטע חודשי?‬
‫זה הקטע שלנו. להתאים.‬
‫איך הולך?‬
‫עדיין לא מספיק.‬
‫הציצים שלך לא מייצרים כלום?‬ ‫למה שלא תעשי מה שאימא שלי אמרה?‬
‫את רק צריכה‬
‫ללחוץ מתחת ולהקפיץ את השד.‬ ‫-תמבה!‬
‫אני מרגיש שאת לא מקבלת‬ ‫את ניסיונות העזרה שלי.‬
‫אבל תמבה אתה…‬
‫תמבה, אני מרגישה‬
‫שאתה לא מבין‬ ‫שעשיתי את כל מה שאמרו לי לעשות,‬
‫כמו שאמרו לי לעשות את זה.‬ ‫אימא שלך חיה אצלי בראש.‬
‫להרגשתך, מה אנחנו צריכים לעשות עכשיו?‬
‫אין מצב. אימא תהרוג אותנו‬ ‫אם היא תראה את זה.‬
‫רואה, בדיוק על זה אני מדברת, מותק.‬
‫בגלל זה אנחנו צריכים לעזוב.‬
‫את יודעת שעם אימא שלי,‬ ‫"עד שהמוות יפריד בינינו" זה לכל המשפחה.‬
‫וואו, באמת?‬
‫תמבה, שלח לי את מיקום הביצים שלך,‬
‫כדי שאמצא אותן בעצמי.‬
‫ככה את מדברת מול התינוק?‬
‫בבקשה תחזיקי את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני רוצה להחביא את הפורמולה‬ ‫לפני שתסבכי אותנו בצרות.‬
‫צריך להחביא את זה.‬
‫לא אכפת לי, תמבה.‬
‫היום, אני אגיד לאימא שלך בדיוק מה דעתי.‬
‫תני לי את זה לפני שהתינוק יתחיל לבכות,‬ ‫את יודעת איך הוא.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-אימא.‬
‫שלום, ילד של סבתא.‬
‫קח את זה.‬ ‫-כן, אימא.‬
‫סליחה, ילד שלי.‬
‫מה את לובשת? זה מה שאת מתכוונת ללבוש?‬
‫יש לנו אורחים היום.‬
‫אפילו אם זו משפחת סלו,‬ ‫אי אפשר להתלבש מכוער.‬
‫אני לא מרוצה.‬
‫קדימה.‬ ‫-לאן הולכים?‬
‫תחזיק את זה.‬ ‫-כן, אימא.‬
‫אני לא מרוצה.‬
‫לא מרוצה. שמעת? לא מרוצה.‬
‫אמרת שתגידי לה, אמרת לה?‬
‫טוב, תני לי…‬
‫כבר אחזור. נראה מה אפשר לעשות.‬
‫- סנטה היקר‬ ‫התנהגתי יפה מאוד -‬
‫אל תספרי לאבא שלך.‬
‫לא אספר לאבא שלי. בחיים לא.‬
‫טי, בגלל שזה חג המולד הראשון שלי‬ ‫איתך ועם המשפחה,‬
‫אני מקבלת כוס קטנה של משהו בברביקיו?‬
‫לא.‬ ‫-אני צוחקת.‬
‫בערך. אני צוחקת.‬
‫תעשי לי טובה, תגרמי לי להיראות מולם‬ ‫כמו אישה נורמלית במיוחד.‬
‫מישהי שמסוגלת להחזיק בת נוער בחיים.‬
‫אבל רק אם תשלמי לי.‬
‫היא כמו מיני-מי.‬
‫עשינו עסק.‬
‫פאק!‬
‫את בסדר?‬ ‫-אני רק צריכה פלסטר.‬
‫נראה לי שיש בחדר האמבטיה.‬
‫שיט.‬
‫מצאתי אותם.‬
‫את בסדר?‬
‫אצבע הטבעת שלי בשוק כרגע.‬
‫מה?‬
‫זה כואב.‬
‫רק, הנה…‬
‫את לא עומדת למות.‬
‫למות נראה פחות מפחיד מזה.‬
‫זה עומד להיות ברביקיו רציני.‬
‫גוגו?‬
‫עזוב אותי, אני יכולה ללכת.‬ ‫-בסדר.‬
‫פשוט תיכנסי למיטה.‬
‫כן. מקל.‬
‫אפשר בבקשה שלא נריב? בואי נסתדר, אה?‬
‫הכדורים האלה שלך מעצבנים אותי.‬
‫אלה לא הכדורים…‬
‫שמור על הפה שלך!‬
‫בסדר.‬
‫אימא.‬
‫יש...‬
‫יש לי משהו שאני רוצה להתוודות עליו.‬
‫גם לי.‬
‫אני שונאת להיות כאן ונמאס לי מהחדר הזה.‬
‫אני צריכה לנסוע לאוקיינוס לקצת אוויר צח‬ ‫כדי שאוכל להחלים.‬
‫לפחות האוויר הצח יהיה חינם.‬
‫יודע מה? אם אתה באמת רוצה לחסוך כסף,‬
‫בבקשה, קח אותי הביתה‬ ‫כדי שאוכל למות באופן טבעי.‬
‫את צודקת.‬
‫סוף סוף, קצת היגיון.‬
‫היי, סליחה, כל התרופות האלה באמת נחוצות?‬
‫יש לה סרטן.‬
‫כן, אבל…‬
‫הרופא אמר לי שנשארו לה כמה שבועות לחיות‬ ‫וזה היה לפני חודשים.‬
‫כרגע, היא…‬
‫עוד יותר חזקה.‬ ‫-אני לא מבין.‬
‫אני מתכוון שאם הרופא הטוב‬
‫משתף פעולה עם חברות התרופות בשביל אחוזים,‬
‫הוא צריך להתמודד עם העונש.‬
‫אז אתה רוצה שהרופא של גוגו ילך לבית משפט‬ ‫כי הוא מנסה להשאיר אותה בחיים?‬
‫לא. ברור שלא. אני סתם צוחק.‬
‫מאחלים לה חיים ארוכים.‬
‫גוגו, כדאי שאתקשר למשרד הבריאות והרווחה?‬
‫לא, תזמין אובר.‬
‫תקשיב,‬
‫תיקח את הרכב הזה לצד השני,‬ ‫אנחנו לא רוצים לראות אותו, טוב?‬
‫בסדר, קדימה.‬
‫דינאו, גרייס. ברוכות הבאות.‬
‫שלום.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫הבאתן אוכל משלכן,‬ ‫לארוחת צוהריים עם קייטרינג?‬
‫כמה נחמד.‬
‫טוב, קייטרינג זו רק מילה מפוארת‬ ‫למזון מהיר.‬
‫כן, זה מאוד מתחשב מצידכן להביא אוכל.‬
‫תודה.‬
‫וואו, וסכין!‬
‫ליתר ביטחון.‬
‫למקרה ש…‬
‫אז זה הבית החדש?‬
‫טוב, הוא קטן יותר מהבית הגדול.‬
‫כן, אנחנו לא צריכים את כל המקום,‬ ‫עכשיו שסבו בלונדון.‬
‫כן, האמת…‬
‫אתן יודעות, קן ריק וכל זה.‬
‫כן.‬
‫היכנסו.‬
‫כן, בבקשה. אתן מוזמנות. בבקשה, היכנסו.‬
‫תרגישו בבית.‬
‫זה קצת צפוף,‬ ‫אבל אני יודעת שאתן רגילות לזה.‬
‫מכאן, גבירותיי.‬
‫גרייס, תראי איזה מכוער זה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-הסטנדרטים ירדו.‬
‫ולמה עיצוב בסגנון קניון?‬
‫היי, צ'יף.‬
‫תזכור, בבקשה. חתיכות קטנות.‬
‫אם יהיה לנו מזל,‬ ‫זה יכול להאכיל אותנו לשבועיים.‬
‫לא.‬
‫אפשר יהיה לעבור את היום עם דבר אחד.‬ ‫אלכוהול. וזה חינם.‬
‫לא, גרייס.‬
‫הייתי צריכה להשאיר אותך עם שדראק.‬
‫אימא.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫באת עם לולו, הנכדה שלי.‬ ‫-כן.‬
‫הנכדה שלך?‬
‫היא לא.‬
‫כדי שהיא תהיה הנכדה שלך,‬ ‫אני צריכה להיות נשואה. ואני לא נשואה.‬
‫לא. רואה? אין כאן טבעת. הנה.‬
‫לא, תודה.‬
‫אז, מה שלומך?‬
‫שלומי טוב, תודה, גוגו. כלומר, גברתי.‬
‫טומי אמרה עלייך דברים נפלאים.‬
‫וגם ביקשתי שתגרמי לי להיראות טוב,‬
‫לא כשקרנית. סליחה, היא…‬
‫אני מתה להכין לכם סעודה ליום חג המולד.‬
‫לא הזבל הזה שמגישים כאן.‬
‫זה יהיה ממש נפלא.‬ ‫אבל יש לנו תוכניות אחרות.‬
‫תוכניות? אף אחד לא דיבר על תוכניות?‬
‫הזמנת חופשה שלמה במאוריציוס.‬
‫אה, כן. זה!‬
‫לא תבלו את חג המולד עם המשפחה?‬
‫אימא, אם למדתי משהו מהשנה שעברה,‬ ‫זה שעדיף שלא.‬
‫אני יודעת איך היא.‬ ‫-עכשיו היא תקועה איתי לנצח.‬
‫עד שהמוות יפריד בינינו, מסתבר.‬
‫מי זאת?‬
‫פה נוסף שצריך להאכיל.‬
‫זו ביתי המקסימה לולו.‬ ‫-היי, אדוני. היי, גברתי.‬
‫היי, לולו.‬ ‫-טומי.‬
‫שלום.‬
‫את אימא עכשיו.‬
‫כן.‬ ‫-בואי לפגוש את דודה גרייס.‬
‫תתנהגי יפה.‬
‫בעוד שנתיים היא תשתמש בסמים.‬
‫גג שלושה חודשים.‬ ‫-נכון.‬
‫אז, רציתי לשאול אותך משהו.‬
‫שיט.‬
‫אלוהים, תנדו.‬
‫תראי אותך! אני כל כך שמחה לראות אותך.‬
‫טומי, אני לא יכולה להגיד אותו דבר.‬
‫אני לא מאמינה שהזמינו אותך בכלל.‬
‫רציתי לשאול אותך משהו מהר.‬ ‫תגידי לי משהו, איפה המשרתת שלך?‬
‫את מתכוונת לרפילואה?‬
‫כן.‬ ‫-היא בדובאי עם הגבר שלה.‬
‫איפה ביוטי?‬ ‫-היא לא כאן.‬
‫בואי נלך לשתות משהו ליד הגינה.‬ ‫-איפה היא? למה?‬
‫למה את…‬
‫ילד שלי, התגעגעתי אליך.‬
‫גם אני אליך.‬
‫בוא הנה, שלום ילד שלי.‬
‫אוי, ילד שלי.‬
‫חשבתי שצמצמתם.‬
‫כן, צמצמנו.‬
‫בבית הזה אין בריכה מקורה.‬
‫שלום.‬ ‫-רזית, סיבוסיסו.‬
‫אתה לא אוכל?‬
‫הלחץ אוכל אותי.‬ ‫-לחץ?‬
‫אבל אני בסדר. הכול בסדר.‬ ‫-שלום.‬
‫היי, ביוטי.‬ ‫-היי.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫את כזו שמנה.‬
‫את בטח אוכלת הרבה בלונדון.‬
‫את עוד נראית בהיריון.‬
‫אימא.‬
‫טוב, בואו ניכנס.‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫בוא, בני.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫התגעגעתי אליך, ילד.‬
‫ספר לי מה קורה בלונדון.‬ ‫-נחמד שם בחוץ.‬
‫זה קטן!‬
‫מי זו? זו ביוטי? ביוטי, ילדה שלי.‬
‫התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫לא הפסקתי להתפלל בשבילכם.‬
‫היי, חברה.‬
‫כל כך טוב לראות אותך. מה שלומך? את בסדר?‬
‫אני צריכה להגיד משהו.‬
‫כולם, אפשר לקבל את תשומת ליבכם?‬
‫אז עברו, מה, שמונה חודשים מאז ש…‬
‫זה קרה.‬
‫אבל אני לא האישה הראשונה שעוברת את זה.‬ ‫אז נוכל להמשיך הלאה?‬
‫אני בסדר.‬
‫אנחנו בסדר. נכון, מותק?‬
‫אנחנו בדרך לשם.‬
‫לא, אנחנו כבר שם.‬ ‫-כולם, זה ברור, כן? היא רק…‬
‫פשוט… אחותי צריכה רגע.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫בוא ניקח רגע.‬
‫היי, אחי.‬ ‫-היי.‬
‫אני בסדר.‬
‫חתן?‬
‫אין שום דבר לא בסדר…‬ ‫-ג'ט לג.‬
‫היינו 11 שעות במטוס‬ ‫והיא צריכה קצת מנוחה. זה הכול.‬
‫אתה יכול לעשות את זה, ילד שלי. טוב, שאקה?‬
‫אתה מסוגל.‬
‫כאן אתה מתחבא. חיפשתי אותך. מה קורה?‬
‫היי, אחי, אני עסוק בלהוציא לו גרעפס.‬
‫עם תמיכה חיובית.‬
‫רואה?‬
‫כן, אבל מצחיק לי לראות את זה.‬
‫כי הדבר האחרון שראיתי אותך מטפל בו ככה,‬ ‫היה בקבוק ויסקי בן 15.‬
‫כן, טוב, אני כאן היום בזכות הגמילה.‬ ‫זה עובד. זה ממש עזר לי.‬
‫זה קתרטי. אני ממש מנסה.‬
‫אבל אני עדיין מניאק בהחלמה.‬
‫אבל עניין הגמילה הזה, זה עובד אם אתה מנסה.‬
‫ככה אומרים בפגישות של א"א.‬
‫ולידיה נשארה איתך‬ ‫בזמן כל החרא הזה? כאילו… לידיה?‬
‫כן. לא, האישה הזו קדושה, גבר.‬ ‫-בסדר.‬
‫כמובן שהטיפול היקר גם עוזר לנו מאוד.‬
‫אפרופו טיפול, אחי,‬
‫אני חושב שביוטי ואני צריכים לראות מישהו.‬
‫אתה מסוגל.‬
‫זה לא קשור אליי.‬
‫אני פשוט לא חושב‬ ‫שביוטי שומעת אותי כשאני מדבר.‬
‫סליחה, ילד שלי.‬
‫סליחה, ילד שלי. בסדר, סליחה.‬
‫סליחה, מה אמרת?‬ ‫-אני אשחרר אותך.‬
‫אל תדאג.‬ ‫-סליחה, בן אדם.‬
‫יופי של שיחה.‬
‫אבל הקאת על העוגה. בסדר. סליחה, ילד שלי.‬
‫התחרפנת כי הגבר שאת אוהבת,‬ ‫ותמיד אהבת, רוצה להתחתן איתך?‬
‫זה הקטע של "עד שהמוות יפריד בינינו".‬
‫לא. זו מחויבות עצומה.‬
‫המוות יכול להגיע מהר יותר משנדמה לך.‬
‫המתאבנים האלה, למשל.‬
‫לכי תדעי, אולי הם מלאים בליסטריה‬
‫ועלולים להמס אותך מבפנים‬ ‫ואת יכולה פשוט למות כאן ועכשיו.‬
‫או שלא.‬
‫את ממש צריכה להפסיק‬ ‫עם קטע מלאך המוות הזה שלך.‬
‫רוצה לדבר על זה?‬ ‫-למה כולם רוצים לדבר? אני בסדר.‬
‫בסדר…‬
‫היי, לידיה.‬
‫טומי.‬
‫טוב, אני הולכת.‬
‫אני רוצה להיות…‬
‫סליחה…‬
‫תודה.‬
‫מצטערת.‬
‫זה בסדר. הפסיכולוגית מעודדת אותי‬ ‫להתמודד עם דברים ישירות.‬
‫איך הולך עם זה?‬
‫אני עדיין חיה תחת הדיקטטורה של ולנסיה, אז…‬ ‫-היא עדיין מפיצה שמחת חג?‬
‫חלק ממני רצה ששאקה יגור בבית הזה.‬ ‫רציתי יציבות בשבילו.‬
‫משפחה גדולה.‬
‫אבל הבית הזה הוא כמו בית כלא.‬
‫עם רהיטים טובים יותר. וגם, ולנסיה?‬
‫ולנסיה היא כמו סוהרת‬ ‫שפשוט מחזיקה את גברי טוואלה כמו אסירים.‬
‫אני לא רוצה שזה יקרה לשאקה.‬
‫לא יודעת, די התגעגעתי אליה.‬
‫תני לזה כמה שעות, ההרגשה הזו תעבור.‬
‫לידיה?‬
‫אהובה!‬ ‫-כן, מותק.‬
‫ההצגה מתחילה.‬ ‫-ההצגה?‬
‫מה מציגים?‬
‫תגיד, "שלום דודה!"‬
‫טוב…‬
‫קדימה. ההצגה מתחילה.‬
‫היי, מותק, אז…‬
‫תנדו!‬
‫חשבתי שזאת אמורה להיות קבלת הפנים שלנו.‬
‫לא ידעתי על זה.‬
‫תודה, אבא.‬
‫אני מציג בפניכם את שאקה.‬
‫אלוהים.‬
‫קדימה, בואו. זה שאקה.‬
‫תנמיכו את הווליום.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫תנמיכו את הווליום.‬
‫לידיה.‬ ‫-גברתי?‬
‫התינוק אכל?‬ ‫-כן, גברתי, כבר האכלתי אותו.‬
‫הוא בהלם מכל הזרים ליד השולחן.‬
‫אין דבר כזה, הוא בן טוואלה.‬ ‫אנחנו נולדים לקהל. תני לי אותו.‬
‫בוא הנה, ילד שלי.‬
‫תני לה את התינוק.‬
‫תחזיק אותו כמו שצריך.‬ ‫-אני מחזיק.‬
‫שלום, ילד שלי.‬
‫היי, ילד גדול.‬ ‫-תגיד היי לסבא.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫סליחה, ילד שלי.‬
‫לידיה?‬
‫לאן הם הולכים?‬ ‫-חג שמח, משפחה.‬
‫חג שמח.‬ ‫-היי.‬
‫אבא.‬
‫איפה האוכל? זה נגמר?‬
‫או שאיחרתי?‬
‫איחרת ב-30 שנה.‬
‫ביוטי, לא.‬ ‫-טומי.‬
‫טומי, חכי.‬
‫טומי.‬
‫מתוקה.‬
‫יופי, עוד פיות להאכיל.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫לא אמרתי שום דבר כי ידעתי שתגיבו ככה.‬
‫יש לך אמנזיה פתאומית.‬
‫שכחת מה אבא שלך עשה?‬
‫בפעם האחרונה, אצלו בבית,‬ ‫הוא התייחס אלינו כמו לזבל.‬
‫ועכשיו הוא מה? אבאל'ה, אב השנה?‬
‫לא אמרתי את זה.‬ ‫-"לא אמרתי את זה."‬
‫הם צולים כבש שלם.‬
‫זו שיחה פרטית, איש זקן.‬
‫ותקשיב, אני הייתי…‬
‫הייתי בכלא בעבר ואני לא מפחדת.‬
‫טומי!‬ ‫-אני אחזור לשם שוב בשבילו.‬
‫מה? שנביא לו צלחת?‬
‫או מה? אתה צמא?‬
‫האמת…‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫דף חדש.‬
‫עדיף למצוא מקלט אצל האל‬ ‫מאשר לבטוח בחלאות כמוך.‬
‫אל תעמידי פני קדושה.‬ ‫-אל תדבר אליי ככה.‬
‫חבר'ה, בבקשה.‬ ‫-איך אתה מעז לדבר אליי ככה?‬
‫מספיק! אני רוצה אותו בסביבה.‬
‫אז הכול נסלח?‬
‫אימא, הוא מנסה.‬ ‫-ממתי, ביוטי?‬
‫בערך שישה חודשים.‬
‫עכשיו זה נגמר. שמעת אותי?‬
‫אימא, זה לא תלוי בך.‬
‫אימא תרזה, הילדה דיברה.‬ ‫-אל תדבר אליי.‬
‫יודע מה?‬
‫טומי!‬
‫צא החוצה לפני…‬
‫מה את מנסה לעשות?‬ ‫-טומי, תירגעי.‬
‫לא.‬
‫טומי.‬
‫אתם בסדר?‬
‫כן!‬
‫מה קורה?‬
‫פגישה פרטית.‬
‫בבית שלי?‬
‫איזו גסות.‬
‫בואו לאכול. אתם נראים רעבים.‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫מה אוכלים?‬
‫איבדתי את התיאבון,‬
‫אבל אני בהחלט צריכה משקה.‬
‫אחותי, תגידי לי שיש לך משהו יותר חזק מזה.‬
‫לא, השארתי הכול בבית.‬
‫בואי.‬
‫הקטע הזה עם משפחת טוואלה ומשפחת סלו‬ ‫והדרמות שלהם כל הזמן.‬
‫אני פשוט שמחה‬
‫שהפעם אני לא מעורבת.‬
‫גם אני שמחה שלראשונה את לא מעורבת.‬
‫בואי נגיד…‬
‫לחיי הצמיחה.‬
‫בהחלט, נשתה לחיי זה. כל הכבוד, ילדה.‬
‫החיים הם באמת משהו.‬
‫בהחלט.‬
‫לא!‬
‫מה את עושה?‬
‫מותק, מה את עושה? את שותה?‬
‫כלומר, להגנתי ייאמר…‬
‫קאיה, כרגע גיליתי שאבא שלי,‬ ‫שהוא לא אבא שלי,‬
‫הוא החבר הכי טוב של אחותי.‬
‫אז, אני אצטרך את הבקבוק הזה.‬ ‫אני אשתה כל הלילה.‬
‫דיברנו על לא לשתות מול לולו, אז…‬
‫הנה זה בא.‬
‫דודה, תני לנו רגע.‬
‫לא, תן לה להתפנן.‬
‫חכי רגע, תתפנני.‬
‫אני רוצה לשאול אותך משהו.‬
‫כאן?‬
‫דחיתי את זה‬ ‫כי לא רציתי להפחיד אותך. אז…‬
‫להפחיד… אני פאקינג מבועתת.‬
‫פיפי.‬
‫מה?‬ ‫ -כן, אתם יודעים…‬
‫אלכוהול. שלפוחית שתן מלאה. סליחה.‬
‫לא, רק רציתי לשאול אותך…‬
‫רציתי לשאול אם היא‬ ‫מוכנה לפגוש את אימא של לולו.‬
‫אוי, קאיה.‬
‫כולן עמדו בתור בשבילך‬
‫ואתה הלכת על זה.‬
‫רואה? זה מה שעשית.‬
‫היי.‬
‫אבא.‬
‫כל השכונה שלי יכולה להיכנס כאן.‬
‫אבא, אני כל כך מצטערת על מקודם.‬
‫לא, אני מבין את הצד של אימא שלך ואחותך.‬
‫אני לא גאה בעבר שלי. אולי כדאי שאתחפף.‬
‫לא, אבא, רק הגעת.‬ ‫-אני לא רוצה להרוס לך את זה.‬
‫זה היום הכי טוב שלך.‬
‫זה נכון, וזה שאתה כאן זה חלק גדול מזה.‬
‫אני מניח שכדאי שאיהנה.‬ ‫-תיהנה.‬
‫אבא?‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אהיה בסדר.‬
‫זיהום הכליה הארור הזה,‬ ‫הוא פשוט מתעורר כשמתחשק לו.‬
‫אפילו לא חשבתי שאוכל להגיע היום.‬
‫אני שמחה שהגעת.‬
‫גרייס…‬
‫תירגעי, את תגרמי לעצמך לחטוף שבץ.‬
‫אמרת להם שאני הולך להופיע?‬
‫לא, לא אמרתי. ידעתי שהם לא יבינו.‬
‫חוץ מזה, לא חשבתי שבאמת תגיע.‬ ‫לא בגלל מצבך אבל…‬
‫פשוט לא הפנמתי את זה שאנחנו מדברים.‬
‫זה מוזר, אבל מוזר טוב.‬ ‫כן.‬
‫חבל שלא התעוררתי קודם.‬
‫אבל אתה כאן עכשיו,‬
‫אתה בבית, וזה מרגיש כאילו‬ ‫כל חלומות חג המולד שלי מתגשמים.‬
‫חמודונת שלי.‬ ‫-אוי, אבא.‬
‫הוא מנצל הזדמנות.‬ ‫הוא מנצל את ביוטי כשהיא במשבר.‬
‫אולי זה נחוץ לה כדי להבריא.‬
‫אז אני צריכה לשבת ולראות אותו מפרק אותה?‬
‫לא, אחותי, תחיי את חייך.‬
‫קחי את דמי הפרישה שלך‬ ‫ותקני לעצמך משהו נחמד.‬
‫תהיי ספונטנית. או שתיתני לי חצי.‬ ‫-חצי? אין מצב.‬
‫יודעת מה? אולי אשתמש בכסף‬ ‫כדי לשכור רוצח שכיר. שאלוהים יסלח לי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫בסדר.‬
‫לא, לא. את רוצה שאעשה מה?‬
‫אני לא רוצה לשכב כאן ולחכות למוות‬ ‫לפני שאזכה לצאת שוב לעולם.‬
‫אני צריכה יום מחוץ למקום הזה.‬
‫כי אם המחלה הזו לא תהרוג אותי,‬ ‫האנשים האלה כן יהרגו.‬
‫אז אולי כדאי שתדברי איתם.‬
‫עם המשפחה שלך.‬
‫כי לי, גוגו, אין את האמצעים‬ ‫להתמודד עם מוות…‬
‫כלומר, טפו טפו טפו.‬
‫חולי סרטן.‬
‫אם יכולתי לשרוד את האפרטהייד,‬ ‫אני בטוחה שאוכל לשרוד נסיעה בפרברים.‬
‫אבל זה רעיון רע,‬
‫ותאמיני לי, יש לי ניסיון רב, דוקטורט,‬ ‫ברעיונות רעים.‬
‫טומי, את התקווה האחרונה שלי.‬
‫טוב.‬
‫אם את מסרבת למשאלותיה‬ ‫של אישה זקנה חולה ועייפה, זה בסדר.‬
‫בחייך…‬ ‫-את עד כדי כך אכזרית?‬
‫לא.‬
‫אבל, טוב, כל עניין "אני זקנה ואני גוססת",‬
‫זה לא עובד עליי.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫תישארי עם כל הבלגן הזה למטה,‬ ‫את בטח ממש נהנית.‬
‫לא תזיק לי הפסקה.‬
‫בסדר.‬
‫ואני לא אומרת שאני מסכימה.‬ ‫אבל אולי…‬
‫כן. אולי כדאי שתמתחי קצת את הרגליים.‬
‫אולי כדאי שגם את תמתחי את הרגליים.‬
‫בואי מהר, לפני שהאח חוזר.‬
‫איפה המקל שלי?‬
‫לא, תניחי את זה. את נוהגת עכשיו.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה.‬ ‫-אל תיגעי בי.‬
‫תודה שהזהרת אותי.‬ ‫-לגבי מה הפעם?‬
‫אני מדבר על הפיל שבגן, שנקרא אדמונד.‬
‫הוא לא פיל אלא אבא שלי.‬ ‫-ואני בעלך.‬
‫שניים מהגברים החביבים עליי. מה הבעיה?‬
‫הוא תורם זרע, ביוטי.‬ ‫את יודעת שזה רק ייגמר בבכי, נכון?‬
‫ציפיתי לכל הדרמה הזאת מאימא שלי ומאחותי.‬ ‫לא ממך. באמת, איפה רוח החג שלך?‬
‫את שומעת את עצמך?‬
‫כן!‬ ‫-את שומעת את עצמך?‬
‫אני מנסה ליהנות במסיבה, טוב?‬
‫אורחים מחכים לי, אז אם תסלח לי.‬
‫אז תגידי,‬ ‫עכשיו שיש סיכוי שאיכנס לכלא על זה,‬
‫כדאי שנוציא מזה משהו טוב. לאן ניסע?‬
‫לא הייתה לך תוכנית?‬
‫חוץ מהיציאה מהשער,‬
‫לא הייתה לי תוכנית.‬ ‫איפה אתם הצעירים מכייפים?‬
‫את יודעת מה, בעצם?‬
‫אני אדאג לך.‬
‫היי, אני לא מבינה.‬
‫את אמורה להיות אשת המסיבות.‬
‫מה זה, לכל הרוחות?‬
‫אני יודעת שזה קלישאתי,‬
‫אבל באתי הנה עם לולו וקאיה‬ ‫והם ממש אהבו את זה.‬
‫-בת כמה הלולו הזאת?‬ ‫-היא בת 13.‬
‫אני בת 80!‬ ‫-היי, גוגו. את בחוץ, נכון?‬
‫בפעם הבאה, אני מעדיפה‬ ‫לברוח עם תמבה האלכוהוליסט.‬
‫עזבי אותי בשקט.‬
‫את בסדר, מאמא?‬
‫תתחפף!‬
‫- גולד ריף סיטי -‬
‫אני רוצה לספר לך מה קורה ביובורג,‬ ‫זה כזה כיף. ואקח אותך למקומות המדליקים.‬
‫ואחרי זה, אולי נוכל לדבר על סבו,‬
‫על אבא שלך ועל כל מה שקרה בחייך.‬
‫זו הייתה אמורה להיות‬ ‫קבלת פנים מהנה וחגיגית,‬
‫וכולם רק רוצים פאקינג לדבר במקום.‬
‫טוב, גברתי, החיים שלך היו פאקינג בלגן,‬
‫וואו, בסדר.‬ ‫-ואת לא רוצה לדבר על זה.‬
‫מה את רוצה שאני אעשה?‬
‫תעזבי אותי בשקט.‬
‫לכי לשעמם את רפילואה בדובאי.‬
‫את רצינית כרגע?‬
‫המסיבה שלך גרועה בלאו הכי.‬ ‫אני לא רוצה להיות פה בכלל.‬
‫ולאלכוהול שלך יש טעם מדולל, גברתי. ביי.‬
‫היי, ראית את טומי?‬ ‫-לא.‬
‫בסדר.‬
‫מה עכשיו?‬ ‫-רגע, חכי שנייה.‬
‫- איפה את? -‬
‫- ברצינות טומי, חיפשתי בכל פינה -‬
‫- היי מותק -‬
‫- בחנות. נתראה ממש עוד רגע. -‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, מושלם.‬
‫אז תסדרי את הפרצוף שלך. זה היום שלי.‬
‫אוקיי, בסדר.‬
‫בואי, נעלה למתקנים.‬
‫- יציאה -‬
‫אני רוצה את זה.‬
‫איך? אנחנו צריכות לבחור כאן.‬
‫תני לי את הדוב שלך.‬
‫לא, זה שלי.‬ ‫-אל תאלצי אותי לקחת בכוח.‬
‫- רק ילדים בגובה 140 סנטימטרים או פחות -‬
‫אימא, הבאתי לך צלחת אוכל.‬
‫המצב לא נראה טוב, אימא.‬
‫ואני לא יודע מה לעשות.‬
‫אני לא יודע עם מי לדבר…‬
‫אלוהים היקר, אני מבקש ממך יפה,‬
‫אם רק תוכל לעזור לי‬ ‫לצאת מהבור שאני נמצא בו,‬
‫אני מבטיח להיות המשרת הנאמן שלך לנצח.‬
‫אני רק צריך קצת הקלה כלכלית עכשיו.‬
‫או אם תוכל אולי לתת לי‬ ‫מספרי לוטו או משהו כזה.‬
‫תודה. אמן.‬
‫ובבקשה,‬
‫תגרום לאשתי להפסיק עם כרטיסי האשראי.‬
‫אימא?‬
‫מה זאת אומרת, אימא שלך איננה? היא איננה?‬
‫היא מתה?‬ ‫-לא, היא איננה.‬
‫היא לא בבית והיא לא במיטה שלה.‬
‫אח, איפה גוגו טוואלה?‬
‫היא הייתה כזו חסרת מנוחה,‬ ‫היא הציקה לי בבקשה לצאת.‬
‫אולי מרוב בלבול היא מסתובבת,‬ ‫תועה לה בסביבה.‬
‫שאלת את השכנים?‬
‫צריך להתקשר למשטרה. תחזיקי את המלך בבקשה.‬
‫לא, רגע. איפה טומי?‬
‫אני יודע, היא כתבה לי שהלכה לחנות.‬
‫תתקשר אליה.‬
‫אוקיי.‬ ‫-לבת שלי אין שום קשר לזה,‬
‫היא לא הטומי שאת זוכרת.‬
‫בבקשה.‬
‫תתקשר אליה עכשיו!‬
‫הללויה.‬
‫רמקול.‬
‫טוב, תירגעי.‬
‫אמרת שהיא הלכה לחנות?‬
‫יש קייטרינג במסיבה, מה היא רוצה לקנות?‬
‫דברים לנשים?‬
‫אלוהים, האנשים האלה.‬
‫היא חוטפת אותה.‬
‫פושעת ממוצעת.‬
‫את עושה לזקנה את היום. הוא יבין.‬
‫את יודעת, גוגו, הוא כזה לחוץ בימינו,‬
‫קשה לי לדמיין שנצחק מזה.‬
‫שטויות. גבר נהיה משעמם כשהוא משתעמם.‬
‫תגידי לי, איך הסקס?‬
‫אז, לא טוב?‬
‫תקשיבי, ילדה.‬ ‫אהבה אמורה לשמח אותך כל הזמן.‬
‫את צריכה לעשות סקס לפחות שלוש פעמים ביום.‬
‫זה מסובך, גוגו.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, יש ילדים בתמונה.‬
‫תמיד יהיו ילדים ומשפחה בתמונה.‬
‫אבל את לא מבינה‬ ‫מה יהרוג אותך בסופו של דבר.‬
‫חרטה.‬
‫זו הרוצחת האמיתית.‬
‫יו!‬ ‫-היי.‬
‫גוגו, את בסדר?‬
‫היי, אנחנו יכולות ללכת, לא צריך בכוח.‬
‫אני בסדר. את הנהגת שלי, לא הבייביסיטר שלי.‬
‫בויטומלו סלו, את תמיד מוצאת דרך‬ ‫להכתים את שם המשפחה שלנו.‬
‫תעני לטלפון שלך.‬
‫היי.‬
‫ילדים יכולים לגרום לבעיות בחיים.‬
‫בדיוק כמו בעלים לשעבר.‬
‫דיני, אל תהיי כזאת.‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫לך תטריד את אשתך ואת הילדים שלך.‬
‫כן.‬
‫יש לי עוד ילדים, אבל אין לי אישה.‬
‫טוב, מי תרצה אותך בכלל?‬
‫את רצית אותי פעם.‬
‫אני כבר לא האישה ההיא.‬
‫השתניתי.‬
‫איזה מין גבר אתה?‬
‫רק גבר שמנסה לשנות את חייו.‬
‫מי את?‬
‫לפעמים אני מרגישה כמו אימא רעה.‬
‫הודות לטומי.‬
‫סליחה.‬ ‫-אתה רוצה לאבד את היד הזו?‬
‫ניצחתי.‬
‫אני לא רוצה להמר על חייך.‬ ‫את צריכה ללכת לבית החולים.‬
‫אני שונאת את המקומות האלה.‬ ‫יש להם ריח של סוף.‬
‫בסדר, לא נלך לבית חולים,‬ ‫אבל אחרי זה אנחנו חוזרות הביתה.‬
‫שמעת?‬
‫תודה.‬
‫על מה?‬ ‫-על היום.‬
‫על שנתת לי להיות אני.‬ ‫אני מעריכה את זה מאוד.‬
‫אל תגידי לי שאת מתרככת, גברת צעירה.‬
‫את חייבת להבטיח לי משהו.‬
‫להפוך לאסירה נמלטת לא הספיק לך?‬
‫אני רצינית.‬
‫אם לא אחזיק מעמד,‬
‫בבקשה תעבירי את המכתב הזה.‬
‫טוב, למה שלא תחזיקי מעמד?‬
‫אמרתי "אם".‬
‫המכתב הזה מבהיר את משאלותיי האחרונות.‬
‫הכתובת והשם כתובים מלפנים.‬
‫אז בבקשה תעשי את זה, במקרה ש…‬
‫לא. את אישה קשוחה ואת לא הולכת לשום מקום.‬
‫או שפשוט תדברי עם המשפחה שלך, גוגו.‬
‫אף אחד לא מקשיב לי במשפחה הזו.‬
‫ואת לא יכולה לסרב לאישה חולה סרטן.‬
‫זה כתוב בתנ"ך.‬
‫לא קראתי אותו.‬
‫בבקשה תבטיחי לי.‬
‫בסדר. טוב, אבל רק תפסיקי‬ ‫עם הדיבורים הכבדים האלה.‬
‫בקרוב יהיה לך חם ונעים בבית‬ ‫בזמן שהאח מפנק אותך.‬
‫אולי תאכלי קצת קוויאר, תשתי קצת שמפניה.‬
‫לא, תשתי מים עם כדורים מתמוססים.‬ ‫זה מה שאנחנו שותים.‬
‫תודה.‬
‫אני אוהבת את השיר הזה.‬
‫בסדר.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫אני בסדר.‬
‫הגענו הביתה.‬
‫גוגו?‬
‫גוגו, תתעוררי.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה, גוגו. תתעוררי.‬
‫ושוב מתחילים.‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬