A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
A Föld milliónyi fajnak ad otthont.
De vajon létezik élet... máshol is?
A csillagászok több ezer bolygót fedeztek fel
a naprendszerünkön kívül.
Úgy vélik, több billió van még.
Ha közülük akár csak némelyiken is létezik élet,
az azt jelenti, hogy az univerzum... maga is él.
Minden élőlénynek ugyanarra van szüksége:
táplálékra...
szaporodásra...
és fejlődésre.
A Föld természeti törvényeit
az univerzum egészére vetítve...
elképzelhető,
mik is élhetnek...
egy-egy idegen világban.
LICK CSILLAGVIZSGÁLÓ EGYESÜLT ÁLLAMOK, KALIFORNIA
A naprendszerünkön kívüli bolygókat a csillagászok exobolygóknak nevezik.
Mindegyikük több billió mérföldre van a Földtől.
Mégis lehetséges, hogy az élet apró jeleire bukkanjunk rajtuk
a csillagok fényében, melyek körül keringenek.
Minden egyes csillag különböző színű fényeket bocsát ki.
Ha észleljük ezeket a teleszkópunkkal,
és átküldjük egy eszközön, ami a fényt a szivárvány színeire bontja,
és jól megvizsgáljuk azt a szivárványt,
beazonosíthatjuk a kémiai ujjlenyomatát
a csillag gázburkát alkotó elemeknek.
Ez egy távoli csillag szivárványa, amelyet a teleszkópunkkal észleltünk
úgy tizenkét fényévnyire. Ez a Tau Ceti csillag.
Itt láthatóak ezek a sötét vonalak. Ez a hidrogén a csillag atmoszférájában.
Ez a három vonal itt lent a magnéziumra jellemző.
Szóval ez a csillag saját atmoszférája,
de ami nekünk kell, az olyan fény,
ami épp egy exobolygó gázburkán halad át,
hogy pont ugyanígy szerezzük meg az atmoszféra kémiai ujjlenyomatát.
2012-ben egy efféle ujjlenyomat a saját naprendszerünkben is látható volt.
Amikor a Vénusz elhaladt a nap előtt,
a körvonalai láthatóvá váltak.
Kis időre vékony fénykoszorú tűnt fel: a Vénusz atmoszférája.
Ez a fénysugár az, amit a csillagászok keresnek.
Ha képesek elemezni távoli exobolygók atmoszféráját,
amikor a sziluettjük csillagok közelében látható,
talán az élet nyomaira is rábukkanhatnak.
Sokat gondolkodtunk rajta, vajon mik lehetnek az élet nyomai.
Ezért megvizsgáltuk, hogy mi az az atmoszférában,
ami messziről, fényévnyi távolságból is érzékelhető.
A válasz mindig ugyanaz a gáz:
az oxigén.
A légkörünk oxigénjének 50-70 százaléka
valójában az óceánból származik...
ami tehát a Föld tüdeje.
Az óceánok hatalmas tengeri hínárjainak növekedéséért felelős folyamat,
amit az erdős területeken is megfigyelhetünk,
a fotoszintézis.
Számomra a legérdekesebb a fotoszintézisben
a járulékosan keletkező melléktermék,
a légkörbe kikerülő oxigén.
Úgy véljük, légkörünk oxigénje szinte kizárólag fotoszintézisből származik,
a Föld élővilágának jóvoltából.
Ha egy bolygón bőségesen van belőle,
akkor annak biztos saját élővilága is van.
A sok billió létező világ közül azokban,
ahol több az oxigén, nagyobb valószínűsége van az élet fenntarthatóságának.
Képzeljünk el egy olyan, a Földhöz hasonló bolygót, amely nem egy csillag,
hanem kettő körül kering!
Íme az Éden!
Ikernapjainak fénye működteti a fotoszintézist...
oxigént juttatva az atmoszférába...
lehetővé téve az élet felvirágzását.
A növényevők alacsonyan növő gombákkal táplálkoznak,
folyamatosan számítva a veszélyre.
A lombkorona olyan ragadozók otthona...
melyek tökéletesen alkalmazkodtak az erdei élethez.
Támadásra készen.
A talajon a növényevő van előnyben.
Üldözöttként gyorsabb.
De a ragadozó különleges fegyvert fejlesztett ki.
Ezúttal a növényevőnek sikerült elmenekülnie,
a ragadozó pedig takarékoskodik az energiájával.
Bármely bolygóra igaz, hogy az energia értékes.
A napfény gyakorlatilag végtelen energiaforrás.
De a titok nyitja ennek a fénynek az életté alakításában rejlik.
A trópusi esőerdőben vagyunk.
Több növény- és állatfaj él itt, mint bárhol máshol a Földön.
VERDE Y AGUA PARK KOLUMBIA
A növények magukba szívják a napenergiát.
A fotoszintézis varázslatával a napfényt glükózzá, vagyis energiává alakítják.
Más szóval cukorrá.
Látható és megízlelhető.
Érezni a nap energiájának ízét.
A növények akkumulátorként viselkednek.
A nap energiáját zárják magukba, glükóz formájában.
A növényevők elfogyasztják őket.
Őket pedig a húsevők.
A tápláléklánc minden tagja
a glükóz energiájának átvitelétől függ.
Ebben az erdőben pedig
van egy állat, amelyik nem tud betelni vele:
a kolibri.
A kolibrik másodpercenként százat képesek csapni a szárnyukkal.
Érezhető, mennyi energiát használnak fel magára a helyben repülésre.
Ezt az óriási intenzitást
a cukorban gazdag nektár táplálja.
Ez az eszköz szemből úgy néz ki, mint egy virág.
A kolibri jön, és eszik belőle.
Itt is van egy.
Ide-oda röpköd. Gyerünk! Sikerülni fog.
Oké. Most már iszik.
Az eszköz a madár által elfogyasztott nektár mennyiségét
és az általa lélegzett oxigént méri.
Kikalkuláljuk a nektárból származó energiafelvételt
és a leadott energiát az oxigénből,
és pontosan kiszámolhatjuk a madár által használt energiamennyiséget.
Egy lebegő kolibri hihetetlenül gyorsan fogyasztja az oxigént.
Tízszer gyorsabban, mint egy olimpiai sprinter.
Minél több oxigént juttat a sejtjeibe, annál gyorsabban tudja elégetni a glükózt,
ami felszabadítja az abban lévő energiát.
A Föld légkörének 21 százaléka oxigén.
Változatos élővilágunk üzemanyaga.
A LÉGKÖR OXIGÉNTARTALMA
Az Éden bolygón tíz százalékkal több oxigén van, mint a Földön.
Emiatt lehet az, hogy az élővilág itt változatosabb...
energikusabb...
és nagyobb a versengés.
A nyár a növényevők párzási időszaka.
A ragadozók miatt állandó rettegésben élnek, így nem keresnek párt.
Ehelyett féregszerű ivadékokat hoznak a világra.
Ezeknek egy másikkal kell egyesülniük,
hogy létrejöjjön egy embrió.
Védekezésül bebábozódnak.
A föld felett felfüggesztve növekedhetnek az embriók,
biztonságban a ragadozóktól.
Itt a Földön a halálos fenyegetettség sarkalatos pontja
az élet evolúciós folyamatának.
Ragadozók mindenhol vannak. Nincs olyan élőlény,
amelyet ne akarna elfogyasztani egy másik.
Engem az a kérdés foglalkoztat, hogy ez miként befolyásolja a szaporodást.
ARIMA-VÖLGY TRINIDAD
Ide fognak jönni.
Ez a folyó tökéletes a guppik...
és a szaporodásuk tanulmányozására.
- Aha. - Itt van még egy hím.
Ez egy jó kis élőhely.
Itt a guppikon kívül csak egyetlen halfaj él,
az pedig csak ritkán eszi meg, vagy zaklatja a guppikat.
Nyugodtan úszkálhatnak anélkül, hogy bárki megpróbálná őket megenni.
- Oké. Ez az. - Ez az.
Fogtunk néhány halacskát. Itt van nálunk öt.
Lehet, hogy kicsinek tűnnek, de újszülött guppinak szép nagyok.
A guppik itt sok energiát fektetnek be viszonylag kevés utódjukba.
A folyó alsó szakaszán egészen más a helyzet.
Oké.
Hű!
Ez a kőszikla természetes akadály, ami kettéválasztja a folyót.
Alatta veszély leselkedik.
Egy guppi élete idelent igen hasonló egy szökött rab életéhez.
Folyton csak menekülnek a ragadozók elől. Ha egy guppi kiúszna ide...
egy másodpercig sem élne.
A guppik egyetlen védekezési módja, hogy rengeteg utódot hoznak a világra...
annak reményében, hogy néhányan megérik a felnőttkort.
Oké. Itt van két bébiguppi fentről, ahol nincsenek ragadozók,
és négy innen lentről, ahol a guppik ragadozókkal élnek.
A méretbeli különbség óriási.
Az itteniek sokkal kisebbek,
mint azok, amiket az akadály fölött fogtam.
Az anyákra semmiképp sem vár nagy jövő, bármit is tesznek.
Itt a legjobb stratégia, ha sok apró utódot hoznak a világra.
A guppiknál kialakult kétféle szaporodási mód során...
vagy kevés, nagy méretű utódot hoznak világra,
vagy sok kicsit.
A befolyásoló tényező a ragadozók általi fenyegetettség jelenléte.
Ha préda vagy, fiatalon fogsz meghalni,
úgyhogy élj a mának!
Sok energiát kell az utódokba fektetned, különben ki fogtok pusztulni.
Egy ilyen stratégia bármelyik bolygón érvényes lehet,
ahol az egyik faj a másikra vadászik.
Az Éden bolygó növényevői gyorsan szaporodnak.
Minél gyorsabban, minél több utódot hoznak világra...
a faj túlélése érdekében.
Ám az erdőben igazából soha nincsenek biztonságban.
Nyár végeztével
a gombákon narancssárga színű gyümölcs terem,
amely vonzó a növényevők számára.
A gyümölcs spórái fertőzést terjesztenek.
Ha a ragadozók rájuk támadnak,
a fertőzött növényevők nem menekülnek el.
Elvesztették a félelem ösztönét.
Könnyű préda volt,
de mérgező.
A gombák a növényevőket felhasználva fertőzték és ölték meg a ragadozókat.
NAGY-HASADÉKVÖLGY TANZÁNIA
A Földön is léteznek fajok között ilyen összetett kapcsolatok.
De nem mind halálos.
A hadzák az élőhelyük javainak vadászatából és összegyűjtéséből élnek.
A nevem Palango.
Férfiként a vadászat a dolgom.
Mindig hordok magamnál íjat és nyilat,
hogy megvédjem magam,
mert a bokrokban
sok a veszélyes állat.
Van egy magas kalóriatartalmú étel, mely minden másnál értékesebb.
A méz.
De friss mézet találni igen nehéz.
A méhek évszakról évszakra átköltöztetik a fészküket.
Így a hadzák segítségért folyamodnak.
A mézkalauzok nagyon okos madarak.
Tudják, hol a méz, és elvezetnek oda.
Ez itt jellegzetesen fütyül,
én meg visszafütyülök.
Ha követem, egyenesen a mézhez vezet.
A mézkalauz méltónak bizonyult a nevére.
Egy majomkenyérfában található méhfészekhez vezette őket.
A vadászoknak a madár segítsége kell a méhek megtalálásához.
A madárnak meg a vadászoké, hogy hozzáférjen a mézhez.
A mézkalauz vezet a mézhez.
De a méhek agresszívak. Így a madárnak ránk van szüksége.
Egy majomkenyérfára felmászni...
embert próbáló és veszélyes dolog.
Egy alkalommal le is estem.
Azért füstölünk, hogy elbódítsuk a méheket,
és kiűzzük őket a fészkükből.
Megéri kockáztatni.
Friss, tartalmas méz.
Palango gondoskodik róla, hogy a madár megkapja a részét.
Mindenki nyer az ügyleten.
A fajok szoros együttélését
szimbiózisnak nevezzük.
Minél gazdagabb az ökoszisztéma, annál összetettebb a kapcsolat.
Az Édenen egy halálos, hármas szimbiózis alakult ki...
középpontjában a gombákkal.
Ezek először a jóllakatják növényevőket...
azután megfertőzik őket,
hogy megmérgezzék a ragadozókat.
Az egyetlen cél, hogy gombák új nemzedéke sarjadjon...
amely az elhullott ragadozók teteméből táplálkozik.
A Földön a gombák alapvető, bár észrevehetetlen szerepet játszanak
minden erdő életében.
A színfalak mögött.
ROTHIEMURCHUS ERDŐ SKÓCIA
Azt hiszem, bolygónk első összetett életformájaként legtöbben
valamiféle rovarra vagy a dinoszauruszokra gondolnának.
De valójában több százmillió évvel előttük
az első összetett, többsejtű organizmusok ezek voltak.
A gombák.
Legalább 140 000 fajukat ismerjük,
de ez valószínűleg kevesebb, mint a tizede lehet a valós számnak.
Valószínűleg gombafajok ezrei találhatók
már ebben az egy erdőben is.
Jól van. Szóval van itt három gomba,
és ezek elszórva az egész erdőben megtalálhatók.
De elképesztő, hogy ezek a gombák
csak a jéghegy csúcsát alkotják.
Ha a felszín alá nézünk,
a gomba nagy része ezekben az apró fonalakban található,
melyek a talajban futnak végig.
Ezt nevezik micéliumnak, és ez köti össze ennek a területnek az összes gombáját.
Mikroszkopikus gombák egész sora akár több tíz kilométeren át,
keresztül-kasul az egész talajban.
A fának az életben maradáshoz szüksége van a rostokra.
A levegőből képes lekötni a szenet,
amellyel a gombákat látja el,
a gombák viszont a talajban található nitrogénhez és foszforhoz férnek hozzá,
melyeket a szénért cserébe biztosítanak.
Ez tehát egy mindkét szervezet számára kölcsönösen előnyös együttélés.
A legkülönösebb talán
ebben az egész micéliumrendszerben, hogy mennyire összefüggő.
Az ennek a fának a gyökereihez kapcsolódó gombák
annak a fának a gyökereihez is kapcsolódnak,
meg ahhoz is.
És azoknak a szomszédaihoz is kapcsolódnak
ugyanazon a micéliumrendszeren keresztül, amely fáról fára mindent összeköt.
A micéliumrendszer egy vezetékekből és csomópontokból álló hálózatra hasonlít,
amelyen keresztül információ áramolhat.
És a segítségével
a gombák elláthatják az erdőt.
Tehát ha van ott egy fa, ami a végét járja,
a rendszer több tápanyagot juttathat neki,
hogy az megerősödjön, így a gombahálózatnak is jót tesz.
Ugyanígy, ha zavar támad a gombahálózat valamelyik részén,
akkor elveszi onnan a tápanyagokat,
hogy minimálisra csökkentse a zavar hatását.
Az ökoszisztéma láthatatlan mérnökei ők,
akik felügyelnek a rendszer egészséges működésére.
A rendszert "erdőközi hálózat" néven ismerjük,
és bár viccesen hangzik,
de a működése nem sokban tér el az internetétől:
az erdő minden organizmusát egy rendszerbe kapcsolja össze.
Ez a folyamat megy végbe
bolygónk minden részén, minden elképzelhető ökoszisztémában.
Tehát ha veszünk egy idegen bolygón virágzó ökoszisztémát,
megkockáztatom, hogy olyasmi szövi át, mint ez a hatalmas micéliumrendszer.
Az élet az Éden erdőiben egyensúlyt teremt
a gombák, növényevők és ragadozók között.
De ebben hatalmasabb, égi erők is szerepet játszanak.
Az évszakok az Édenen jóval markánsabbak, mint a Földön.
Két ikernapjának révén a fény és a meleg nagyobb mértékben ingadozik.
A tél közeledtével
a megmaradt ragadozók elvándorolnak...
követve a fényt.
Az életben maradt növényevők elpusztulnak.
Minden télen ugyanaz történik.
A sötét erdőben semmi sem nő,
kivéve az embriókat a bábjaikban.
Az új évszak beköszöntével...
a növényevők kikelnek...
a visszatérő ikernapok hívó szavára.
A Földön ugyanezt produkálja az élet,
az évszakokat időmérőként használva.
Nyárközép napja van,
az év leghosszabb napja.
YELLOW BREECHES FOLYÓ EGYESÜLT ÁLLAMOK, PENNSYLVANIA
Ilyenkor sok a műlegyes horgász,
mert a halak az évnek ebben a szakában harapnak,
hiszen ilyenkor bőséges a táplálék a folyóban,
ami nem más, mint a kérész.
A kérészekre szárazföldi rovarként tekintünk,
pedig életciklusuk nagy részét lent töltik
a folyó fenekén, ahol fejlődnek, nőnek,
és az évnek mindössze ebben az egyetlen szakaszában
bukkannak csak elő.
A Yellow Breeches folyó
a Susquehannát táplálja.
E folyók medrében
kérészek milliói várnak kirepülésre készen.
Napnyugtakor aztán kiemelkednek a habokból...
mégpedig tömegesen.
Temérdek rovar bukkan fel, látszólag a semmiből.
Szinte olyan, mint egy űrlényinvázió.
A kérészek legfeljebb két napig élnek.
Ezalatt párt kell találniuk, hogy átörökítsék génjeiket.
Egy esélyük van. Egyetlenegy. Amelyik kihagyja,
annak a kérésznek lőttek.
Párzás után
a nőstények visszatérnek a folyóhoz petét rakni,
és elpusztulni.
Minden fehér pötty egy kérész,
ami sikeresen visszajutott a vízbe, és petét rakott.
Több ezer, több százezer lebeg a vízen.
Létrehozták a következő generációt,
ami jövőre ugyanezt az utat fogja bejárni,
pontosan ugyanígy időzítve.
Az évszakok ritmusa attól függ,
mekkora a bolygó saját napjához viszonyított dőlésszöge.
A Föld dőlésszöge 23 és fél fokos.
Az Éden esetében ez a dőlésszög 40 fok.
Ennek következtében több fény terjed szét a bolygó nagyobb felületén.
A több fény pedig több életet jelent.
Tavasz van, bőséges az élelemforrás...
de az új növényevőknek mihamarabb fel kell nőniük,
mielőtt a ragadozók visszatérnek,
és az életciklus megismétlődik.
Bámulatos lények,
melyeket glükóz táplál,
oxigén mozgat...
és napfény éltet.
Ami igaz az Édenre, igaz lehet a világegyetem más részeire is:
hogy minden élet az energia áramlásától függ.
Hogyan alkalmazkodna az élet egy másfajta világban?
Amelyet intelligens lények laknak.
Elég intelligensek ahhoz, hogy új otthont teremtsenek
a csillagok között.
A feliratot fordította: Botos János