КБО
Що?
Ні!
Досить!
Покінчимо з цим!
Нам треба пришвидшитися.
Скажи штурмовикам, що я керую військом вручну.
Імператрице.
Ми зіграли їм на руку.
Джаніро, вони у кар'єрах.
-Що? -У нас із Лізою малий загін.
Спробуємо їх там затримати.
Гаразд. Зустрінемося там. Обережно, Лізо.
Звісно, мамо. Я вже піду!
Ви не проти?
Лізо!
-Якого біса? -Так!
Оце я розумію — справжня битва.
Ось вам за наше ув'язнення!
Ви ж тепер виправдаєте Богдога?
-Як на мене, життя поза законом краще. -Знищимо їх, поки вони не розгорнулися.
Вогонь!
Влучно!
Так! А це за те, що зіпсували ресторан!
Вони вбили всю атмосферу.
Невже ми його знищили? Розкажу хлопцям на форумі.
Вона хотіла змінитися. Я бачив це на її обличчі.
Але потім щось втрутилося.
Я ж казав. Штучного інтелекту без ручного керування не буває.
Хтось ними керує. Це ж елементарно.
Пем.
-Мамо, прийом! -Шоне, ти як?
Що це за звук?
Як вам смак гарячих лазерів?
Пробачте.
Шоне Еверетт Гендрікс, ти що — воюєш?
Вибач, мамо.
А ми з Блоббі відключили далекопорт.
Так краще, скажи?
Це якийсь кошмар.
Мамо, послухай. Це важливо.
Гадаю, Пем контролює роботів вручну.
-Ясно. -І якщо її знайти…
І прибрати, можна нейтралізувати її армію.
-Справді? -Він правий.
Якщо вона ними керує, це можливо.
Як її знайти? Вона може бути де завгодно.
Не знаю, але треба спробувати.
Аджо, прямуй до кар'єру. Я шукатиму Пем.
-Ти певна? -Ні, але це може дещо змінити.
Дякую, зятю.
Дякую.
І як це вимикається?
Ні! Ти маєш зупинитися.
Ні.
Усе під контролем.
УВАГА!
-Що? -Окоса!
Як гарно!
Вона має бути десь тут.
Забирайся з цієї штуки. Як там її.
Кепсько.
Її тут немає. Я не бачу її на кораблях.
Вона має бути десь там. Вона звідкись керує.
Знаю, але я її не бачу.
Привіт.
Це я.
Хто?
Твій колишній заручений, Б'Каала.
-Чого тобі? -Вона за цими координатами. Лети туди.
Її корабель прихований.
Чий? Пем? То ти знаєш, де вона?
Чому ти мені допомагаєш?
Спокутую своє повстання.
А якщо це пастка?
Хоч мені й огидне правління долораамі,
я не цього хотів.
Я хотів правити цією планетою, а не знищувати її.
Принаймні, у нас є історія.
Дякую.
До речі, сподіваюся, ти розумієш, що у нас нічого б не вийшло.
Повір, я знаю.
Грубіян.
КІНЕЦЬ ЗВ'ЯЗКУ
Це було дивно.
Авжеж, дивно.
Знайшлася.
Давай, кицю. Поганяйся за ним. Вони таке обожнюють. Дивись.
Давай, мала.
Агов. Там хтось є.
Що?
Твоя правда.
Ми це обожнюємо.
Лізо!
Це за викрадення моїх дітей!
Мені це вже набридло.
Що ти робиш?
-Вимикаю тебе. -Ні, це не можна витягати…
Ну ж бо.
Що це було?
Агов.
Не будемо чекати. Покінчимо з цим.
З'ЄДНУЄМО ВСЕСВІТ
-Окоса! -Окоса!
Мамо, нам вдалося! Калатайт у безпеці.
Мамо. Мамо, ти чуєш?
Шкіри двійників?
Чудово.
Ти й твоя планета могли мати великий зиск, та ви все проґавили.
Так, мені дуже шкода.
Думаєш, вам таке запропонує хтось інший?
Раніше ми навіть не питали. Ми б просто взяли.
Знаєш, що кумедно? Ти вперше сказала правду.
-Тату, ти там? -Лізо, ви в порядку?
Так, але мама не відповідає.
Навіщо ти це робиш? Невже Конгломерату мало?
Досліджуючи твою планету, я прочитала ваші народні казки,
і одна мені сподобалася.
Дівчина долораамі падає в річку
і потрапляє у пащу великого рібо.
Крокодила.
Саме так.
Сидячи у пащі рібо, дівчина його питає:
«Навіщо тобі мене їсти?
Тут купа риби, птахів, навіть морських кабанів.
Ти точно не голодуватимеш. Відпусти дівчину-долораамі».
Рібо трохи поміркував.
«Бо так влаштований світ», — сказав рібо.
«Світ безжальний і до необачних дівчат, і до великих рібо».
І він її з'їдає.
Не чула. Мила історія.
Ми знали лише, як крокодилів готувати.
Відчепися!
Не треба було йти за мною. Це мої землі.
Насправді ці землі мої.
Ну ж бо, перевір мене, друже.
Стільки сил витрачено на таких нікчем, як ти!
Я знайду йому гідне застосування.
Подобається моє намисто? То забирай!
Ту казку треба переписати.
Мамо!
Ось вона!
Привіт, мамо.
Тесс, із тобою все гаразд?
-Шоне, не чіпай кнопки. -Це ти їх чіпаєш.
Ви обидва їх чіпаєте. Припиніть!
Бачиш, що я тут терплю?
МІСЯЦЬ ПО ТОМУ
Тесс.
-Що? -Ти маєш відпочивати.
Ми все зробимо.
Дивлюся, чи все розморозилося.
Не певна, що ми вчасно дістали м'ясо з морозилки.
Тесс.
Стривай!
Дай подивлюся!
-Я швидко, любий. -Террі.
Що вона тут готує?
Та я лише…
Мамо, геть!
Гаразд.
Музика! Може, ввімкнути музику?
-КРІС! -Що треба, люба?
Можеш увімкнути фонову музику?
Залюбки.
Бето!
Так, КРІС?
Стривай. Це робот Пем?
Круто? Вона геть автономна й вміє ставати дибки.
Бето, увімкни, будь ласка, старий музон.
Музон.
Гадаю, музон має бути десь унизу.
Замовлення обробляється.
Я її навчаю.
Аджо, тобі щось принести?
Усе добре. Посидь зі мною.
Джаніро, класні чоботи.
Оці?
Уявляєш, я робила їх на замовлення.
А чому ти не познайомила мене зі своїм другом?
Дурний голо-годинник.
Із Глорлоксом?
Якщо таке тобі до смаку, я…
Тебе не було. Ти не знаєш, що мені до смаку.
Боже мій.
Добре. Не хочу цього знати.
Боже, не віриться, що вони сюди приїдуть.
Не знаю, як це буде. Буде безлад?
Авжеж. Але ти маєш лише сидіти й дивитися шоу.
Представляємо імператора Одомана та імператрицю Гуріру з Долораами!
Террі, гості прийшли.
Дуже рада знайомству.
Приємно познайомитися, пані Гендрікс.
«Пані Гендрікс»? Мені подобається. Певно, ви вже зголодніли.
Авжеж.
Ми принесли найкращі страви долораамі на знак подяки дому Гендріксів.
Боже! Гаразд, «Дім Гендріксів» вам дякує.
Агов!
Зятю.
Мамо, та не варто було.
-Ти казала, що хочеш додати рослин. -Так, та ми досі не перефарбували стіни.
Тож просто не роздивляйся.
Мені подобається. Тут усе дуже… земляне.
Дякую, мамо.
Тітко Аджо, дивіться.
Ой.
Непогано. Дуже вправно.
-Лізо! -Що? У будинку я не тренуюся.
Лізо, покажеш тітці Аджі Землю?
Чекай, ти справді хочеш це побачити?
Так! Я завжди хотіла побувати на Землі.
Сюди дуже складно купити квитки.
Певно, тут є пару крутих місць.
«Поки вони дивилися на свою сім'ю з усього всесвіту,
хлопчик згадав слова Теренція Афра,
які вчив у школі.
"Ніщо людське мені не чуже".
Кінець».
Що скажеш?
Дуже нудно? Це ж нудно, так?
Непогано, малий. Непогано.
-Справді? -У тебе є хист.
Кінцівка, історія Флоббі — все є.
-Так! -Тепер зробимо справжню роботу.
-Що? -Сценарій для кіноверсії.
-Кіноверсії? -Так.
Хороші книги, на відміну від поганих, стають фільмами.
Добре.
У фільмі треба все прописати.
Для дурників.
Персонаж Мама має бути більш стильним.
Зроби її шпигункою, що грає за своїми правилами.
-Якого бі… -Вибачте. Я думав, це мішок.
«Це» — мішок? Ганьба та й годі.
А тепер почнімо справжні випробування.
Вперед!
-Я відкритий! Кидай! -Він відкритий! Що ти робиш?
Ти ж мене бачив. Бачив!
-Вперед! -Люба, ти зможеш. Давай.
Ти мене не зупиниш.
Ну ж бо. Вставай, Богдогу.
-Заберіть м'яч! -Глорлоксе!
-Так! -Уперед!
Тачдаун!
Усі разом. Ну ж бо!
Треба перекидати м'яч по полю, так?
Вибачте! Я глядач.
Це не за правилами. Хіба ні? Певно, що так.
Переклад субтитрів: Олена Стародуб