‎CON
‎Ce?
‎Nu!
‎Gata!
‎S-a terminat!
‎Trebuie să ne grăbim.
‎Preiau controlul manual al armatei.
‎Împărăteasă!
‎Am intrat direct în gura lupului.
‎Janeera, ne golesc carierele.
‎- Ce? ‎- Suntem cu o echipă mică.
‎Încercăm să-i încetinim.
‎Bine, ne vedem acolo. Ai grijă, Lisa!
‎Știu, mamă. Am fugit!
‎Te superi?
‎Lisa!
‎- Cine Dumnezeu… ‎- Da!
‎Asta e bătălie adevărată!
‎Asta, fiindcă ne-ați închis!
‎Încercați să-l reabilitați pe Bogdog?
‎Sincer, prefer viața de proscris.
‎Haideți să-i prindem!
‎Aruncă-i în aer!
‎Gata!
‎Da! Asta, c-ați distrus restaurantul!
‎Au distrus toată atmosfera.
‎Nu pot să cred c-am doborât-o! ‎Abia aștept să mă laud!
‎Urma să se revolte, am văzut-o pe fața ei.
‎Dar altceva a preluat controlul.
‎Orice inteligență artificială are ‎suprascriere manuală.
‎Cineva trage sforile, ‎e clar ca lumina zilei.
‎Pam…
‎- Mamă, mă auzi? ‎- Ești bine?
‎Ce se aude?
‎Îți plac laserele fierbinți?
‎Greșeala mea.
‎Sean Everett Hendrix, te lupți acum?
‎Scuze, mamă.
‎Dar eu și Blobby am distrus ‎poarta de viteză.
‎Nu mai pare așa de grav, nu?
‎Trăiesc un coșmar.
‎Mamă, ascultă! E important.
‎Cred că Pam controlează manual roboții.
‎- Bine. ‎- Dacă o găsești…
‎Și o distrugem, ‎i-am putea distruge și armata.
‎- Zău? ‎- Are dreptate.
‎Dacă ea deține controlul, e posibil.
‎- Cum s-o găsesc? Poate fi oriunde. ‎- Nu știu, dar trebuie să încercăm.
‎Adja, du-te la carieră! Eu o caut pe Pam.
‎- Ești sigură? ‎- Nu, dar poate contează.
‎Mersi, ginerică.
‎Mersi!
‎Cum se oprește chestia asta?
‎Nu, vreau să te oprești!
‎Nu!
‎Totul e sub control.
‎ATENȚIE!
‎- Ce? ‎- Ocos'a!
‎Ce drăguț!
‎Sigur e în una dintre astea!
‎Pleacă de pe… ce-o fi asta!
‎Nu e bine.
‎Sean, n-o găsesc! Nu e în crucișătoare.
‎E în unul dintre ele. ‎Îi conduce de undeva!
‎Știu, puiule, dar n-o văd.
‎Bună! Eu sunt.
‎Cine?
‎Fostul tău logodnic, B'Caala.
‎Ce vrei?
‎O găsești la coordonatele astea.
‎Nava ei e camuflată.
‎Cine, Pam? Știi unde e?
‎Stai! De ce ne ajuți?
‎Mă ispășesc pentru răscoală.
‎Nu e o capcană?
‎Nu-mi place domnia tribului Doloraami, ‎dar nu asta îmi doream.
‎Voiam să conduc planeta, ‎nu s-o văd distrusă.
‎Iar noi măcar avem un trecut împreună.
‎Mersi.
‎Și sper că înțelegi ‎că relația noastră n-ar fi mers.
‎Crede-mă, știu.
‎Ce obraznic!
‎APEL ÎNCHEIAT
‎A fost ciudat.
‎Da, într-adevăr.
‎Te-am prins!
‎Hai, pisicuțo! Nu vrei s-o urmărești?
‎Adoră laserul. Priviți!
‎Haide, micuțo!
‎E cineva sus.
‎Ce?
‎Ai dreptate.
‎Chiar ne place asta!
‎Lisa!
‎Asta, fiindcă mi-ai răpit copiii!
‎M-am săturat.
‎Ce faci?
‎- Te închid. ‎- Nu! Nu poți s-o scoți așa…
‎Haide!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu pierdem vremea. Hai să terminăm!
‎CONECTEAZĂ UNIVERSUL
‎- Ocos'a! ‎- Ocos'a!
‎Am reușit! Kalatitul e în siguranță.
‎Mamă! Mamă, ești acolo?
‎Piei de dislocare?
‎Grozav…
‎Tu și planeta ta înapoiată ați ratat ‎șansa de a conduce lumea.
‎Da, mă doare sufletul.
‎Cine vă mai făcea o asemenea ofertă?
‎Înainte, nici nu v-am fi întrebat, ‎ci v-am fi cucerit.
‎Ciudat! E primul adevăr pe care-l spui.
‎- Tată, mă auzi? ‎- Lisa? Sunteți bine?
‎Da, dar mama nu răspunde.
‎De ce faci asta? ‎Conglomeratul n-are destul?
‎În timp ce vă cercetam planeta, ‎v-am citit câteva basme,
‎iar unul mi-a atras atenția.
‎O fată Doloraami cade într-un râu,
‎aterizând în gura unui mare ‎rii'bau.
‎Crocodil.
‎Exact!
‎În timp ce stă în fălcile sale, ‎îl întreabă pe ‎rii'bau.
‎„De ce să mă mănânci?
‎Văd mulți peștișori, păsări, ‎chiar și mistreți marini.
‎Sigur n-o să mori de foame! ‎De ce nu-mi dai drumul?”
‎Rii'baul ‎a cumpănit bine.
‎„Fiindcă așa e viața”, a spus ‎rii'baul.
‎„Iar viața nu face excepții ‎pentru fete neatente și creaturi mărețe.”
‎Și a mâncat-o.
‎N-o știam. Drăguță poveste!
‎Noi am învățat cum să gătim crocodilii.
‎Dă-mi drumul!
‎Nu trebuia să vii aici. ‎Ăsta e teritoriul meu.
‎De fapt, e teritoriul meu.
‎Testează-mă, chiar te rog!
‎Atâta putere irosită pe insecte ca voi…
‎O s-o folosesc din plin.
‎Dacă îți place colierul meu, ‎de ce nu-l iei?
‎Vor trebui să schimbe povestea.
‎Mamă!
‎Acolo e!
‎Bună, mamă!
‎Tess! Ești teafără?
‎- Sean, te sprijini de butoane! ‎- Ba tu!
‎Nu mai atingeți butoanele!
‎Vezi cu ce am avut de-a face?
‎DUPĂ O LUNĂ
‎Tess?
‎- Ce e? ‎- Trebuia să te relaxezi.
‎Ne ocupăm noi.
‎Știu, verificam că e totul dezghețat.
‎Om fi scos carnea ‎prea târziu din congelator?
‎Tess…
‎Stai! Pot să… Lasă-mă să verific!
‎- O să fiu rapidă. ‎- Terry?
‎Ce-i cu ea la cratiță?
‎Eu doar…
‎Mamă, afară!
‎Bine, fie!
‎Muzică! Ar trebui să pun muzică.
‎- KRS! ‎- Ce e, iubito?
‎- Pui muzică de fundal? ‎- Imediat!
‎- Beta! ‎- Da, domnișoară KRS?
‎Stai! Aia nu era a lui Pam?
‎Tare, nu? E complet autonomă. ‎Și face cascadorii!
‎Beta, pui niște muzică de modă veche?
‎Musaca…
‎Cred că e musaca în cămară.
‎Comandă procesată.
‎Sunt mentorul ei.
‎Adj, sigur nu vrei nimic?
‎Sunt bine. Stai cu mine!
‎Janeera, ador cizmele alea!
‎Astea? Le-am făcut pe comandă ‎dacă îți vine să crezi.
‎Și de ce nu mi l-ai prezentat ‎pe amicul tău?
‎Ceas idiot! Jur pe Lox…
‎Pe Glorlox?
‎Dacă asta îți place…
‎Ai lipsit! Nu mai știi ce-mi place.
‎Doamne…
‎Bine. Nu vreau să știu!
‎Doamne! Nu pot să cred ‎că vin în casa asta.
‎Cum o să fie? O să iasă haos?
‎Absolut! Dar trebuie doar ‎să admiri spectacolul.
‎Împăratul Odoman și împărăteasa Gurira ‎din Doloraam!
‎Terry, ți-au sosit invitații.
‎Mă bucur să vă cunosc!
‎Plăcerea e de partea noastră, ‎Lady Hendrix.
‎„Lady Hendrix”? Îmi place! ‎Sper că vă e foame.
‎Cu siguranță.
‎Ne-am adus cele mai bune preparate, ‎în semn de mulțumire pentru Casa Hendrix.
‎Vai! „Casa Hendrix” apreciază gestul.
‎Ginerică…
‎Mamă, nu trebuia să faci asta!
‎Ziceai că-ți dorești mai multe plante.
‎Da. N-am revopsit înăuntru,
‎așa că… ferește-ți privirea.
‎Îmi place! E foarte… pământesc.
‎Mersi, mamă.
‎Mătușă Adja, fii atentă!
‎Bravo! Ce mortal!
‎- Lisa? ‎- Ce e? Nu mă antrenez în casă.
‎Lisa, îi prezinți mătușii Adja Pământul?
‎Stai! Chiar vrei să vezi chestii aici?
‎Da! Îmi doresc de-o viață să văd Pământul.
‎Nu prea găsești zboruri încoace.
‎Ei bine, sunt câteva locuri tari.
‎„Pe când își priveau familia ‎adunată din tot universul,
‎băiatul și-a amintit un vechi citat ‎de-al scriitorului Terențiu.
‎«Nimic omenesc nu-mi este străin.»
‎Sfârșit.”
‎Ce părere ai?
‎Sigur a fost prea plictisitor…
‎N-a fost rău, puștiule!
‎- Serios? ‎- Ai talent.
‎Sfârșitul, Flobby, e totul acolo.
‎- Da! ‎- Acum începe adevărata muncă.
‎- Ce? ‎- Ecranizarea.
‎- Ecranizarea? ‎- Da.
‎Cărțile bune sunt ecranizate. ‎Așa își arată valoarea.
‎Bine.
‎Ne trebuie o acțiune simplă, ‎s-o înțeleagă și proștii.
‎Iar mama trebuie ‎să fie cu 10% mai obraznică.
‎Și un spion care nu respectă regulile.
‎- Ce… ‎- Scuze! Credeam că e un fotoliu.
‎„Un fotoliu”? Incredibil!
‎Și acum, să înceapă adevăratele probe.
‎Acțiune!
‎- Sabo, aruncă! ‎- E liber! Ce faci?
‎Știu că m-ai văzut!
‎- Hai! ‎- Știu că poți! Așa!
‎Nu mă poți opri!
‎Nu te mai alinta, Bogdog!
‎- Placați-l! ‎- Glorlox!
‎- Da! ‎- Hai!
‎Eseu!
‎Haideți, toată lumea!
‎Trebuie să pasezi mingea, nu?
‎Mă scuzi! Spectator.
‎Ar trebui să fie fault. ‎Nu e fault? Ar trebui.
‎Subtitrarea: Elena Băncilă