КБО
Ваші Величності!
Конгломерат повернувся.
-Що? Вже? -Кала. Ця жінка мене випробовує.
Імператрице Гуріро, імператоре Одоман, як приємно вас бачити!
Ми ж домовилися, що зв'яжемося, коли ухвалимо рішення.
Але я привезла подарунки.
-Джаніра? -Джаніра?
Ти…
Ти жива.
Мамо, тату, я…
Ти жива!
Як?
Як ви це…
Власне,
ми типу знайшли одне одного.
Хіба не так?
Я ледве вірю своїм очам.
Моя дівчинка така доросла!
Вибачте. От у мене й манери.
Певно, я маю вас познайомити.
Джаніро, невже це…
Ці Ліза, а це Шон. Вони ваші онуки.
Овва.
Ваші Величності, бабусю і дідусю,
дозвольте сказати, що це місце неймовірне.
Я завжди мріяв про королівство й дідуся з бабусею.
Тепер усе це у мене є! Дідусь із бабусею — королі!
Шон. Ліза. Вони чудові.
Ходімо.
Ходімо до нас.
Чудова родина! І дав її вам Конгломерат.
Бачите, ми тепер такі. Ми об'єднуємо людей.
Може тепер, після нашого жесту доброї волі
ми дійдемо згоди щодо нашої пропозиції?
Нам треба ще трохи… Нам потрібен час.
Звісно.
Не поспішайте.
Скажімо… до кінця дня?
Безсумнівно.
Ми почекаємо.
Що за пропозиція?
Просто одна зі справ королівства.
-Не зважай. -Так.
Зараз не час про це думати.
Розділимо з цими чудовими дітьми наші володіння.
Так! Можна екскурсію?
І обід. Тут же все включено?
Чекайте. Стоп.
Мамо, спершу скажи мені, де Террі.
-Террі? -Террі. Сабо. Мій чоловік, мамо.
Чоловік? Що?
Вона про Сабо Брока,
мисливця за прибульцями. Він мав знайти нам Джаніру.
В ім'я Кали, звідки ми знаємо, де той мисливець?
Я не знаю ваших справ і життя. Може, це невдала гра.
-Джаніро! -Але ви найняли мисливця.
Той вистежив Террі й викрав його на моїх очах.
Ні. Прямо на очах усієї родини.
Це було дуже болісно.
Одомане, ти знаєш, про що мова?
Я гадав, що вчинив правильно.
Я лише хотів знати, що з тобою сталося.
Тату, що ти зробив?
-Тесс! -Террі!
-Тату! -Тату!
Тесс, я…
Ми тебе знайшли.
Ви мене знайшли.
Завжди ти втрапиш у якусь халепу.
Наразі ми вже всі такі.
Уся родина знову разом.
Чекай. Та ти ж…
Мітал! Ти брудний, смердючий…
-Чому ти з моїми? -Сабо!
-Тепер я член сім'ї. -Тату! Він з нами.
Так, тепер він сім'я.
Так.
Послухай дітей.
То я багато пропустив?
Багато. «Бакі Квантос» вже не забігайлівка.
А ми заберемо усе, що ти тут наїв, додому.
Фу.
Пустіть мене.
З дороги.
Вашим охоронцям бракує поваги.
Особливо до майбутнього імператора Долораами.
Їм, певно, теж набридло, що ти марнуєш їхній час.
Марную час?
Пем, друже.
Але я прийшов до вас із планом.
Новим планом,
за яким королівська родина погодиться на угоду.
Я не впевнена, що ти нам потрібен.
Перепрошую?
Я знайшла загублену принцесу долораамі. Це ж Джаніра?
Що?
Ви її знайшли? Джаніра жива?
Так.
Гадаю, до кінця дня долораамі погодяться,
і весь Калатайт
стане власністю Конгломерату.
А що буде зі мною? З тим, що я зробив?
-Ти нічого не зробив і нічого не отримаєш. -Принцеса. Ми з принцесою заручені.
Ми маємо одружитися. Я можу бути корисним.
У тебе застарілі дані.
Потім бум, бац, ба-бах!
-І ми приземляємося. -То я багато пропустив.
Здається, я й сама багато пропустила.
Коли Сабо, чи Террі, пояснив мені, хто він такий,
до нього поставилися як до короля.
Коли ви прийшли, ми саме мали куштувати місцевий варіант сніданку.
У тебе класний тато.
І ти приховав усе це від дружини!
Я не хотів тебе відволікати.
Я гадав, що наша родина знову стане повною.
Я не зміг би жити далі,
не дізнавшись, що з нею.
Я мусив.
Ти мав рацію.
Тепер донька вдома.
Треба оголосити про повернення Джаніри. Нехай усі знають.
Влаштуємо бал.
-Так! -Так! Ми за!
Народе Долораами,
ми зібралися з дуже радісного приводу —
повернення принцеси Джаніри!
Поруч із нею її чоловік, Джа Террі з Землі!
Її діти. Принц Джа Шон.
І принцеса Са Ліза.
І наостанок Блоббі.
«Герой, архітектор, діджей, серцеїд».
Вибачте. Хто писав цю картку?
Пані.
Відсвяткуймо це неймовірне повернення.
Вітаймо їх з розкритими обіймами та покажемо, що таке бути долораамі.
Окоса!
Так. Це класно.
Як вони це роблять?
Здається, що це не так, але кристали Калатайт,
як і ми, насправді живі.
Як через наше тіло проходить життєвий потік, так і в них є енергія.
Ми можемо на них налаштуватися, і тоді їхня енергія стане нашою.
Я теж такий хочу.
То, може, візьмеш цей?
-Що? Справді? -У справжніх долораамі він завжди з ними.
Ти ж його носитимеш?
Поглянь на них.
Як я тепер відірву їх і заберу на Землю?
Навряд чи вони зрозуміють, що тут
твоє життя тобі не належить. Воно — лише обов'язок.
Невже і зараз це так?
Поглянь на їхні обличчя. Бачиш, які вони щасливі?
Може, є світ,
де твої світи не відокремлені.
Звучить так просто.
Ти не знаєш, як це. Ти не звідси.
Твоя правда. Не звідси.
Та я знаю, що ти відчуваєш до дітей те саме, що твої батьки до тебе.
-Просто поговори з ними. -Террі, ні.
Террі, не кидай мене. Не смій.
Ти тут ще жодного разу не посміхнулася.
Тобі погано у колі сім'ї?
Ні. Ні, я…
Я добре проводжу час.
І бачу, що діти теж. Приємно повернутися до своїх.
Але потім ми повернемося на Землю.
-Ви щойно прилетіли! -Ти знову нас лишаєш?
Ні. Я не це маю на увазі.
Тоді що, Джаніро?
Я мала покинути Долораам. Тут мені не було щастя.
Шлюб з Б'Каалою, об'єднання королівств, ви…
Ви вирішили, яким буде моє життя. Це…
Тут я не відчувала себе вдома.
А на Землі відчуваєш? Там ти більше вдома ніж тут?
-У своїй родині? -Мамо.
Схоже, ти вже зробила свій вибір, так?
Ми намагалися зробити найкраще. Ми старалися.
Може, ми не завжди вчиняли правильно,
але ми думали про тебе й благо народу.
Наш народ теж наша родина.
Було дуже…
Дуже складно визначити, що буде краще.
Я гадала, що краще тримати дітей подалі звідси.
-Тепер донька сердиться на мене. -Та ти пробувала.
Як батьки ми можемо лише спробувати.
Я не хочу забувати Долорааму. Хочу, щоб ви були у нашому житті.
Та я не знаю, як це влаштувати, бо ми живемо на Землі.
Я не хочу знову тебе втратити.
Якось вирішимо. Ми все владнаємо.
Моя наречена-втікачка повернулася.
Я вірно розумію, що вечірка на честь заручин?
-Пане Б'Каало, ви не можете… -Геть, причепо.
Ти мала вийти за цього йолопа?
Понтова зачіска.
Привіт, Джаніро.
Давно не бачились, Б'Каало.
Що? А обіймашки? Ти не рада мене бачити?
Нарешті можна продовжити з того ж місця, наречена.
Заручини між вами та моєю донькою розірвані,
бо наречений у неї вже є.
Мамо, хто цей хлопець?
«Мамо»? Джаніра заміжня? І з дитинчатами?
Гей!
Я знав, що у долораамі немає честі, але це ганьба.
До кого ти щойно звертався?
-Ми домовилися. Трон — мій. -Ти смієш претендувати на мою владу?
Так, імператоре.
Трон буде твоїм лише через мій труп.
Не спокушай мене, старий.
-Ти не посмієш. -Я кидаю тобі виклик, Одомане.
Викликаю тебе на бій за право правити.
Бій насмерть.
Хлопці, розслабтеся. Спокійно.
-Геть, пузаню. -Гей!
Добре. Я приймаю виклик.
Тату, що за… Ні!
Це смішно.
Ніякої боротьби за трон не буде.
Такі у нас звичаї, Джаніро.
Я зобов'язаний приймати всі виклики короні.
-Тату! -Джаніро, люба, прошу.
Певно, тобі краще зайнятися своїми дитинчатами.
-Зачекай. Що ти щойно… -Ні. Ти мене чуєш? Ні.
Люба, дозволь мені.
Коли говорять таке там, звідки я родом, то отримують по пиці.
Схоже, тут такого не буде,
тож я радо тобі це влаштую.
Імператоре, решта, згодні?
Так!
Так, Сабо в дупі.
Що? Ні.
Тато точно переможе. Так, мамо?
Та ви жартуєте.
-Ну ж бо! Дайте йому шанс! -Аджа!
Вибачте, пані.
Покрути його за вуса!
Террі!
Розумний трюк, пузаню.
Ти нервуєш. Де ж твій кураж, Кицю?
-Хто? -Ось тобі.
-Бу! -Так!
Допоможіть!
Я зараз, малий!
Ти здурів?
Тримайте.
Сиди біля неї.
Усе скінчено!
Здавайся, пузаню, і назви мене своїм новим імператором.
Бу!
Террі з Землі ризикував життям
і перемогою, щоб врятувати нашого малюка.
А Б'Каала, який сам вунаарі,
показав ганебний приклад малодушності.
Він зганьбив наше плем'я,
і ми більше не визнаємо його владу.
Вунаарі програли.
Ні!
-Так! -Так!
Так.
-Тату! -Тату!
Агов. Усе добре?
Мамо?
Ходімо. Хочу почути твою думку про жінку, яка тебе привезла.
Двічі. Вони двічі викрадали моїх дітей.
-І ще Чільон. -Ще Чільон.
І вибух у нас на подвір'ї.
Вставлю свої два центи.
Згоден із сім'єю Гендріксів, імператрице Джі.
Конгломерат — погані хлопці.
Мені досі не пояснили, нащо тут цей блоб.
-Блоббі пішов. -Тож ця жінка
домовляється з нами про родовища Калатайтів.
Мамо, не можна цього робити.
Я чую, Джаніро.
Та чи можемо ми відмовитися від такої вигідної пропозиції?
Планеті це піде на користь.
Мамо, яку б угоду вони не пропонували,
яке б добро не вчинили, не зв'язуйся з ними.
Я маю рішення.
Я маю робити те, що правильно для народу й планети.
Що за… Мамо.
Імператор Одоман! Імператрице Гуріро!
А я гадала, ви будете думати до вечора.
Ми прагматичні.
Ми діємо, щойно визначимося із найкращим шляхом.
Жінка з планом. Люблю таке.
Мамо, прошу.
Вибачте. Що це? Ще один зразок?
Ні. Це нагорода.
За те, що повернули
нам доньку.
Ми вдячні за все, що ви зробили,
але не можемо прийняти вашу пропозицію.
Що?
Калатайт — частина Долораами, як і його народ, як і наша родина.
Просто він не продається.
Однак, як я вже казала, ми радо компенсуємо ваші турботи.
Здається, ви мене не зрозуміли.
Це було не прохання.
КБО
Переклад субтитрів: Олена Стародуб