Era Högheter!
EHC är tillbaka.
-Va? Redan? -Kala! Kvinnan frestar mitt tålamod.
Kejsarinna Gurira, kejsare Odoman, vad härligt att se era ansikten!
Jag trodde vi var överens om att vi skulle kontakta er.
Men jag har med mig gåvor!
-Janeera? -Janeera?
Du… Du lever.
Mamma, pappa… Jag…
Du lever!
Hur… Hur kunde du…
Jo, alltså…
Vi stötte väl snarare på varann. Eller hur?
Jag kan knappt tro mina ögon.
Min lilla flicka är vuxen nu.
Förlåt. Så oartig jag är.
Jag borde nog presentera er.
Janeera, är de…
Det här är Lisa och Sean. De är era barnbarn.
Kära nån!
Era Högheter… Mormor och morfar…
Jag måste säga att det här stället är fantastiskt.
Jag har jämt önskat mig ett kungarike och morföräldrar.
Jösses, nu har jag bägge delar! Kungliga morföräldrar!
Kära nån. Sean, Lisa.
Åh, de är underbara!
Kom. Stig på.
Wow! Vilken vacker familj som Konglomeratet har fört hit.
Det är såna vi är nu. Vi för samman folk.
Ursäkta. Eftersom vi har visat vår goda vilja och lättat er oro,
så kanske vårt erbjudande kan besvaras?
Vi behöver bara… Vi behöver lite tid.
Så klart! Ta god tid på er.
Ska vi säga till slutet på dagen?
Absolut.
Vi väntar.
Vilket erbjudande?
Bara nåt som kungariket hanterar. Tänk inte på det.
Nu ska vi inte oroa oss för det.
Vi har ett helt kungarike att visa de härliga barnen!
-Ja! Kan vi få en rundtur? -Och så lunch på det?
Det ingår väl?
Vänta. Stanna.
Vi ska ingenstans förrän ni sagt var Terry är.
-Terry? -Terry. Sabo. Min make, mamma.
Make? Va?
Hon pratar om Sabo Brok,
prisjägaren vi anlitade att hitta Janeera för många år sen.
Varför i Kalas namn skulle vi veta var prisjägaren är?
Jag vet inte vad ni sysslar med, om det är nåt skruvat spel…
-Janeera! -Ni anlitade en prisjägare.
Han hittade Terry och kidnappade honom inför mina ögon.
Nej. Inför hela vår familj.
Det var traumatiskt.
Odoman, vet du vad de pratar om?
Jag trodde mig göra det rätta. Jag ville bara veta vad som hände dig.
Pappa, vad har du gjort?
-Tess? -Terry?
-Pappa! -Pappa!
Tess, jag…
Vi hittade dig.
Ni hittade mig.
Du kan inte hålla dig borta från trubbel, va?
Det har väl blivit lite av vår grej.
Hela familjen är samlad igen.
Vänta lite. Är inte du…
Meethal! Din usla, stinkande… Vad gör du med min familj?
-Jag tillhör familjen nu. -Han är med oss.
Ja, han tillhör familjen.
Ja.
Lyssna på barnen.
Vad har jag missat?
Mycket. Det börjar med gentrifieringen av Buckys.
Och avslutas med att vi tar vad än det här är med oss hem.
Usch!
Ta mig till henne.
Flytta på er!
Dina vakter måste lära sig respekt.
Särskilt när Doloraams blivande kejsare är här.
De är nog trötta på att du ödslar deras tid.
Ödslar tid?
Pam, min vän.
Jag kommer till dig med en plan, en ny plan,
som ska säkra kungafamiljens ja till avtalet.
Osäkert om vi behöver dig längre.
Men ursäkta?
Jag har fört tillbaka Doloraams prinsessa. Janeera, va?
Va? Har du hittat henne? Lever Janeera?
Det gör hon. Vi hoppas att doloraami-folket ska tacka ja idag
och att all kalatit på planeten ska tillfalla EHC.
Och vad händer med mig efter allt jag har gjort?
Du har inget gjort, så du får inget.
Prinsessan. Hon och jag är trolovade!
Vi ska gifta oss. Jag kan ändå vara till nytta.
Ta och dubbelkolla det.
Så då…
-Sen kom vi hit. -Jag har missat mycket.
Jag verkar ha missat en hel del själv.
När Sabo, alltså Terry, förklarade vem han var,
såg jag till att han behandlades kungligt.
Vi skulle äta Doloraam-versionen av brunch innan ni dök upp.
Din pappa är schyst!
Och du undanhöll allt det här för din fru.
Jag ville inte distrahera dig.
Jag trodde det skulle göra vår familj hel igen.
Jag kunde inte gå vidare
om det fanns minsta chans att hon levde än. Det var tvunget.
Du gjorde rätt.
Nu är vår älskling här.
Vi måste tillkännage Janeeras återkomst. Sprid ordet!
Vi ska fira med en bal!
-Ja! -Ja! Nu kör vi!
Doloraams invånare,
vi har samlats här idag av en glädjande anledning!
Den storartade återkomsten av prinsessan Sa Janeera!
Vid hennes sida har vi hennes make: Ja Terry från jorden!
Hennes barn: prins Ja Sean och prinsessan Sa Lisa.
Och till sist: Blobby.
"Hjälte, arkitekt, dj, hjärtekrossare…"
Ursäkta, vem har skrivit kortet?
Mina damer.
Fira den här fantastiska återföreningen med oss.
Ta emot dem med öppna armar
och visa dem innebörden av att vara stolta doloraamis.
Ocos'a!
Åh ja, jag diggar det!
Hur bär de sig åt?
Det kanske är svårt att tro, men kalatitkristallerna
är som vi i högsta grad levande.
Precis som vi har ett livsflöde i våra kroppar, har de också sin energi.
Om vi känner in den och anpassar oss, ja då…
…blir deras energi vår.
-Wow. -Om jag ändå hade en.
Du kan väl ta hand om den åt mig?
Va? På allvar?
En sann doloraami är aldrig utan den.
Det gäller dig med.
Se på dem. Ska jag dra med dem till jorden nu?
De kan aldrig förstå det här stället.
Hur det känns att inte äga sitt liv. Att livet är plikter.
Verkar det så just nu?
Kolla på deras miner! Se så glada de är.
Kanske finns det en värld där båda dina världar kan få finnas.
Du får det att låta enkelt. Du vet inte hur det är.
-Du är inte härifrån. -Det stämmer.
Men dina känslor för barnen är desamma som dina föräldrars känslor för dig.
-Ni måste bara börja prata. -Terry. Nej!
Terry, lämna mig inte. Låt bli!
Du har inte lett sen du kom hit. Är det så jobbigt att umgås med familjen?
Nej, jag…
Jag trivs faktiskt.
Och barnen med. Det känns bra att vara hos vårt folk.
Ni vet väl att vi återvänder till jorden?
-Ni kom ju nyss. -Ska du lämna oss igen?
-Nej, jag menar inte så. -Vad menar du då, Janeera?
Jag var tvungen att ge mig av. Jag kunde inte bli lycklig.
Giftermålet med B'Caala för att slå ihop kungarikena. Ni…
Ni bestämde hur mitt liv skulle bli. Det var…
Jag kände mig inte hemma här.
Men på den här "jorden" känner du dig mer hemma än i ditt riktiga hem?
-Mamma… -Du verkar redan ha gjort ditt val, va?
Vi gjorde så gott vi kunde. Det blev kanske inte alltid rätt,
men vi tänkte alltid på vad som vore bäst för folket och dig.
Vårt folk är också vår familj.
Det var inte alltid lätt att veta vad som var bäst.
Jag trodde det var bäst att hålla dem härifrån.
-Och nu är min dotter arg på mig. -Men du försökte.
Som föräldrar kan vi bara försöka.
Jag vill inte vända Doloraam ryggen. Jag vill ha er i våra liv.
Jag vet inte hur det ska funka när vi är på jorden.
-Och jag vill inte förlora dig igen. -Då löser vi det. Vi hittar ett sätt.
Min förrymda brud har alltså återvänt.
Är det här firandet en sen förlovningsfest?
-B'Caala, du kan inte bara… -Ur vägen, gakhög!
Skulle du gifta dig med fånen? Han har våta lockar!
-Hej, Janeera. -B'Caala, det var länge sen.
Va? Ingen kram? Är du inte glad att se mig?
Vi kan äntligen ta vid där vi slutade, min fästmö.
Förlovningen mellan dig och min dotter är upplöst.
Hon har redan sin brudgum.
Mamma, vem är han?
"Mamma"? Är Janeera gift? Och har ungar?
Hör du!
Nog saknar doloraamis heder, men det är skamlöst!
Vem tror du att du pratar med?
Vi hade ett avtal. Tronen är min.
Utmanar du min ställning?
-Ja, kejsaren. -Tronen blir din över min döda kropp.
-Fresta mig inte, gamla man. -Det vågar du inte.
Jag utmanar dig att strida om rätten att regera.
In i döden.
Såja!
Grabbar, nu lugnar vi oss. Sakta i back…
-Lägg av, runda man. -Hör du!
Kör till. Utmaningen antas.
Pappa, vad i… Nej!
Det är vansinne. Ni ska inte slåss om tronen.
Det tillhör våra seder.
Jag är förpliktigad att anta alla utmaningar mot tronen.
-Pappa… -Janeera, kära du…
Du kanske skulle må bättre av att sköta om dina ungar.
-Vänta, vad sa du… -Nej. Vet du vad? Nej.
Älskling… Snälla, låt mig.
Där jag kommer ifrån leder sånt snack förr eller senare till stryk.
Eftersom det inte verkar funka så här ordnar jag gärna det.
Kejsaren… Är alla med på det?
-Ja! -Ja!
Oj!
Jo, Sabo är körd.
Va? Inte alls. Pappa kommer att vinna. Eller hur, mamma?
Du skojar med mig.
Oj!
Kom igen! Ge honom en chans.
-Adja! -Förlåt, Eima.
Svinga honom i morrhåren!
Hoppsan!
Oj!
Terry!
Smart drag, runda man.
Du ser nervös ut. Inte så kaxig, Katten Nisse?
-Vem? -Kolla upp det.
-Bu! -Ja!
Hjälp!
Jag kommer!
Är du från vettet?
Varsågoda.
Håll i henne.
Det är avgjort!
Ge dig, runda man, och utse mig till din nya kejsare.
-Bu! -Bu!
Bu!
-Bu! -Bu!
Terry från jorden riskerade livet och segern
för att rädda en av våra ungar.
Samtidigt som vår egen vunaari B'Caala uppvisade en ytterst skamlig feghet.
Han drar vanära över vår stam, och vi erkänner inte längre hans makt.
Vunaari ger upp.
Nej!
-Ja! -Ja!
Ja!
-Pappa! -Pappa!
Du…. Är allt bra?
Mamma?
Kom. Jag vill veta dina tankar om kvinnan som förde er hit.
Två gånger kidnappade de mina barn.
-Och så Chillion-grejen. -Just det!
Och så sprängde de vår trädgård.
För att bidra med min åsikt…
Jag håller med familjen Hendrix, kejsarinnan G.
Konglomeratet är fula fiskar.
Ingen har berättat vad blobben gör här.
Blobby drar!
Kvinnan som förde hit er har förhandlat om våra kalatitfyndigheter.
Mamma, ni får inte gå med på det.
Jag förstår, men vi har kanske inte råd att tacka nej till ett så lukrativt avtal.
Det skulle gynna Doloraam.
Oavsett erbjudandet eller vad du tror att de har bidragit med,
så vill ni undvika dem.
Jag har bestämt mig. Jag måste göra det rätta för folket och planeten.
Vad i… Mamma.
Kejsare Odoman! Kejsarinna Gurira!
Jag som trodde ni skulle ta hela dagen på er.
Vi är pragmatiska av oss. När vi fattat det rätta beslutet, agerar vi.
En kvinna med en plan. Härligt!
Mamma, snälla.
Ursäkta, vad är det här? Ännu ett prov?
Nej. Det är en belöning.
För att du förde hit min dotter och för vänligheten du visat vårt folk.
Även om vi är tacksamma mot dig, så kan vi inte med gott samvete tacka ja.
Va?
Kalatiten är en del av Doloraam. Som dess folk, som vår familj.
Den går helt enkelt inte att sälja,
men vi kompenserar dig gärna för dina besvär.
Du verkar ha missförstått.
Vi bad inte om lov.
Undertexter: Anna Johansson