Korkeutenne!
EHC on palannut.
Mitä? Nytkö jo? -Kala. Se nainen koettelee minua.
Keisarinna Gurira, keisari Odoman, on ilo nähdä kasvonne.
Sovimmehan, että otamme yhteyttä, kun olemme päättäneet.
Mutta toin lahjoja.
Janeera. -Janeera.
Sinä…
Sinä elät.
Äiti, isä, minä…
Olet elossa!
Kuinka?
Miten sinä…
No jaa.
Löysimme toisemme.
Vai mitä?
Tuskin uskon silmiäni.
Pikkutyttöni on aikuinen.
Anteeksi. Olenpa töykeä.
Pitäisi esitellä teidät.
Janeera, ovatko he…
Tässä on Liisa ja tässä Jon. He ovat lapsenlapsianne.
Voi sentään.
Teidän Korkeutenne, isoäiti, isoisä.
haluan sanoa heti, että tämä paikka on mahtava.
Olen aina halunnut valtakunnan ja toiset isovanhemmat.
Jestas, nyt minulla on molemmat! Aateliset isovanhemmat!
Hyvänen aika. Jon. Liisa. He ovat ihania.
Tulkaa.
Tule sisään.
Vau. Onpa kaunis perhe, jonka Konglomeraatti toi teille.
Tätä olemme nyt. Tuomme ihmisiä yhteen.
Sori. Oletin, että vilpittömällä eleellä, jolla helpotimme oloanne,
saisimme vihdoin päätöksen tarjouksestamme.
Tarvitsemme vain… Tarvitsemme aikaa.
Tietenkin.
Ihan rauhassa.
Sanotaanko päivän loppuun mennessä?
Varmasti.
Odotamme.
Mikä tarjous?
Jotain, mitä valtakunta käsittelee.
Älä välitä. -Kyllä.
Ei huolestuta siitä nyt.
Meillä on valtakunta jaettavana ihanien lasten kanssa.
Niin! Saammeko kiertueen?
Saisiko lounastakin? Kaikenkattavan.
Odota. Stop.
Emme jatka, ennen kuin kerrot, missä Henry on.
Henry? -Henry. Sabo. Mieheni, äiti.
Mies? Mitä?
Sabo Brok, palkkionmetsästäjästä,
jonka palkkasimme hakemaan Janeeran vuosia sitten.
Miksi Kalan nimessä tietäisimme, missä palkkionmetsästäjä on?
En tiedä, mitä tapahtuu, mitä teette, onko tämä jotain peliä.
Janeera! -Värväsitte palkkionmetsästäjän.
Hän löysi HenryMaasta, ja hän sieppasi hänet edessäni.
Ei. Koko perheemme edessä. -Se oli aika traumaattista.
Odoman, tiedätkö, mistä he puhuvat?
Luulin tehneeni oikein.
Halusin tietää, mitä sinulle tapahtui.
Isä, mitä teit?
Tessa. -Henry.
Iskä! -Iskä!
Tessa, minä…
Löysimme sinut.
Löysitte minut.
Jestas, et voi vältellä vaikeuksia. Vai mitä?
Tässä vaiheessa se on jo tapamme.
Koko perhe on taas yhdessä.
Hetki. Etkö ole…
Meethal! Senkin likainen, turkasen…
Miksi olet täällä? -Sabo!
Kuulun perheeseen. -Seis! Hän on kanssamme.
Hän on perhettä.
Niin.
Kuuntele lapsia.
Paljonko missasin?
Paljon. Se alkaa Bucky Quanton hienostelusta.
Se päättyy siihen, että viemme kaiken tämän kotiin.
Yäk.
Haluan nähdä hänet.
Astukaa sivuun.
Vartijoidesi pitää oppia kunnioitusta.
Varsinkin kun Doloraamin tuleva keisari on paikalla.
Ajan tuhlaaminen kyllästyttää heitäkin.
Tuhlaanko aikaa?
Pam, ystäväni.
Mutta minulla on suunnitelma.
Uusi suunnitelma, joka saa keisariperheen suostumaan sopimukseen.
Emme taida tarvita sinua enää.
Anteeksi mitä?
Palautin Doloraamin prinsessan. Janeerako se oli?
Mitä? Löysitkö hänet? Onko Janeera elossa?
On. Toivottavasti päivän loppuun mennessä doloraamit suostuvat.
Ja kalatiitti siirtyy Ääretön Horisontti Konglomeraatille.
Entä minä ja kaikki, mitä olen tehnyt?
Et tehnyt mitään, joten et saa mitään.
Prinsessa. Olemme kihloissa.
Menemme naimisiin. Voin olla yhä hyödyksi.
Voisit tarkistaa faktat.
Näin se tapahtui.
Ja tulimme tänne. -Taisin missata paljon.
Minäkin taisin missata paljon.
Kun Sabo. Siis Henry kertoi, kuka hän on,
varmistin, että häntä kohdellaan hyvin.
Niin, meidän piti syödä doloraamien brunssia ennen kuin tulitte tänne.
Isäsi on aika siisti.
Ja salasit kaiken tämän vaimoltasi.
En halunnut häiritä.
Luulin sen tekevän perheestämme taas kokonaisen.
En voinut jatkaa, jos olisi pienikin mahdollisuus, että hän on elossa.
Minun piti.
Olit oikeassa.
Ja lapsemme on kotona.
Ilmoitetaan Janeeran paluusta kansalle. Kertokaa.
Järjestetään juhlat.
Kyllä! -Kyllä! Mennään!
Doloraamin kansa, toimme teidät tänne iloisimman asian vuoksi.
Prinsessa Sa Janeera on palannut!
Hänen rinnallaan on hänen miehensä, Ja Henry Maasta!
Vau! -Hänen lapsensa, prinssi Ja Jon.
Ja prinsessa Sa Liisa.
Ja lopuksi Blobby.
"Sankari, arkkitehti, dj, sydäntensärkijä."
Anteeksi. Kuka kirjoitti tämän?
Neidit.
Liittykää juhlimaan tätä upeaa jälleennäkemistä.
Hyväksykää heidät avosylin ja näyttäkää, mitä on olla ylpeä doloraami.
Ocos'a!
Aivan. Ei hassumpaa.
Miten he tekevät sen?
Vaikkei siltä vaikuta, nämä kristallit, kalatiitti,
ovat elossa kuin mekin.
Meillä on elämän virta, joka kulkee kehomme läpi. Niilläkin on energiaa.
Jos keskitymme, voimme kohdata sen. Silloin -
saamme niiden energian.
Vau. -Vau.
Olisipa minullakin.
Mikset pitelisi tätä puolestani?
Mitä? Oikeastiko?
Aito doloraami kantaa sitä aina.
Mikset sinäkin?
Katso heitä.
Pitäisikö minun raahata heidät väkisin Maahan?
Tuskin voivat ymmärtää tätä. Millaista on, kun elämä ei ole omaa,
kun elämä on velvollisuus.
Onko se sellaista nyt?
Katsokaa noita kasvoja. He ovat onnellisia.
Ehkä on maailma, jossa sinun maailmojesi ei tarvitse olla erillään.
Kuin se olisi helppoa. Et tiedä, millaista se on. Et ole täältä.
Totta, en ole.
Tiedän, että vanhempasi rakastavat sinua kuin rakastat Liisaa ja Jonia.
Teidän pitää vain puhua. -Henry, ei.
Henry, älä lähde. Henry, älä.
Et ole hymyillyt lainkaan, kun saavuit.
Onko niin kamalaa olla perheesi kanssa?
Ei. Ei, minä…
Minulla on itse asiassa hauskaa.
Ja lapsillakin on. On kiva palata kansamme luo.
Tiedättehän, että palaamme Maahan?
Mutta tulit juuri. -Jätätkö meidät taas?
Ei. En minä sitä tarkoita.
Mitä sitten, Janeera?
Minun piti jättää Doloraam nuorena. En voinut olla iloinen.
B'Caalan naiminen, valtakuntien yhdistäminen, te…
Päätitte, mitä elämästäni tulee. Se oli…
Tämä paikka ei tuntunut kodilta.
Mutta se Maa tuntuu? Onko se koti enemmän kuin oikea kotisi ja perheesi?
Äiti. -Taisit tehdä jo valintasi.
Tiedät, että halusimme parasta. Yritimme.
Ehkä emme aina tehneet oikein, mutta teimme kaiken -
ajatellen kansamme ja sinua.
Kansamme on myös perheemme.
Ei ollut… Ei ollut helppoa tietää, mikä on parasta.
Ajattelin heidän eristämisen täältä olevan parhaaksi.
Nyt tyttäreni on vihainen minulle. -Mutta yritit.
Vanhempina voimme vain yrittää.
En hylkää Doloraamia. Haluan teidät osaksi elämäämme.
En vain tiedä, miten se toimii, kun olemme Maassa.
Enkä minä halua menettää sinua taas.
Keksimme jotain. Kyllä se onnistuu.
Paennut morsiameni on palannut.
Onko tämä myöhäinen kihlajaisjuhla?
Lordi B'Caala, et voi… -Pois, limanuljaska.
Pitikö sinun naida tämän hölmö Jheri-kiharoilla?
Hei, Janeera.
B'Caala, pitkästä aikaa.
Mitä? Ei halausta. Etkö iloitse näkemisestäni?
Voimme vihdoin jatkaa siitä, mihin jäimme, kihlattuni.
Sinun ja tyttäreni välinen kihlaus on purettu. Hän on jo löytänyt sulhasensa.
Äiti, kuka hän on?
Äitikö? Onko Janeera naimisissa? Hänelläkö on pentujakin?
Hei!
Doloraameilla ei ole kunniaa, mutta tämä on häpeämätöntä.
Kenelleköhän luulet puhuvasi. -Meillä oli sopimus. Valtaistuin on minun.
Kehtaatko haastaa asemani?
Kyllä, keisari.
Saat valtaistuimen kuolleen ruumiini yli.
Älä houkuttele, vanhus.
Et kehtaa.
Haastan sinut, Odoman. Haastan taistelemaan hallitsemisoikeudesta -
kuolemaan asti.
Vau!
Kaverit, rauhoittukaa. Ei tarvitse…
Peräänny, paksukainen. -Hei!
Hyvä on. Hyväksyn.
Isä, mitä ihmettä… Ei!
Tämä on älytöntä. Ette taistele valtaistuimesta.
Se on tapamme, Janeera.
Laki sanoo, että minun on hyväksyttävä kruunun haasteet.
Isä… -Janeera, kulta. Pyydän.
Ehkä sinun on parempi hoitaa pentujasi.
Hetki. Mitä sinä juuri… -Ei, ei. Kuules, ei.
Kulta, anna minun.
Kotiseudullani, jos puhuu noin, niin pian joku käy käsiksi.
Koska niin ei kai tehdä täällä, teen sen mielelläni itse.
Keisari ja muut, käykö se?
Jee!
Vau!
Sabo on pulassa.
Mitä? Eikä ole.
Tietenkin iskä voittaa. Vai mitä, äiti?
Ei voi olla totta.
No! Anna hänelle mahdollisuus. -Adja!
Anteeksi, Eima.
Roikota häntä viiksistä!
Henry!
Fiksu temppu, paksukainen.
Olet hermostunut. Missä asenteesi, Heathcliff?
Kuka? -Selvitä itse.
Buu! -Jee!
Apua!
Ei hätää, kamu.
Oletko seonnut?
Tässä.
Pidä hänestä kiinni.
Vau.
Se on ohi!
Antaudu, paksukainen, ja nimeä minut uudeksi keisarisi.
Buu! -Buu!
Buu!
Maan Henry vaaransi henkensä ja voittonsa pelastaakseen nuorukaisemme.
Vunaarien oma B'Caala -
on osoittanut häpeällistä pelkuruutta.
Hän häpäisee heimomme,
emmekä enää tunnusta hänen suvereeniuttaan.
Vunaarit luovuttavat.
Ei!
Jee! -Jee!
Jes!
Iskä! -Iskä!
Hei! Onko kaikki hyvin?
Äiti.
Tule. Haluan näkemyksesi naisesta, joka toi sinut tänne.
Kahdesti. Kahdesti he sieppasivat lapseni.
Ja Chillion-juttu. -Ja Chillion-juttu.
He räjäyttivät takapihamme.
Tarjoan mielipiteeni.
Yhdyn Hendrixin perheeseen, keisarinna G.
Konglomeraatti on huono juttu.
Vieläkään en tiedä, miksi tuo blob on täällä.
Blobby lähtee.
Nainen, joka toi teidät, on neuvotellut kanssamme kalatiitista.
Äiti. Et voi tehdä sitä.
Ymmärrän, Janeera, mutten tiedä, voimmeko kieltäytyä niin tuottoisasta tarjouksesta.
Se on Doloraamin hyväksi.
Äiti, mitä he tarjoavatkaan, ja mitä hyvää luulet heidän tehneen, älä sekaannu.
Päätin. On tehtävä sitä, mikä on kansan ja planeetan parhaaksi.
Mitä? Äiti.
Keisari Odoman! Keisarinna Gurira!
Ja minä ajattelin, että veisit koko päivän.
Olemme käytännöllisiä. Kun keksiemme parhaan ratkaisun, teemme niin.
Nainen, jolla on suunnitelma. Pidän siitä.
Äiti, pyydän.
Anteeksi. Mitä tämä on? Toinen näytekö?
Ei. Se on palkkio.
Siitä, että palautit tyttäremme ja olit mukava kansallemme.
Vaikka olemme kiitollisia kaikesta,
vilpittömästi emme voi hyväksyä tarjoustanne.
Mitä?
Kalatiitti on osa Doloraamia, kuin sen väkikin, kuin perheemme.
Sitä ei vain voi myydä.
Kuitenkin, kuten sanoin, hyvitämme mielellämme vaivanne.
Olet ymmärtänyt väärin.
Emme kysyneet.
Tekstitys: Anna Ruokolainen