Hva?
Kom igjen, da.
-Det er tomt! -Se om hun er her inne.
Greit, kom an. Du er nesten fremme.
Åpne den, da.
-Greit. -Greit.
Så dette er prinsessen.
-Helt ren før bryllupet sitt. -Jeg har ikke vært tett på henne før.
Det er en grunn til det.
Nei, ikke gjør det. Vekker du henne, knuser jeg trynet ditt.
Ja da.
Sånn ja.
Du gir deg ikke så lett, hva? Bare få henne tilbake i senga.
Hva driver hun med?
Ta henne.
Kom igjen. Ja!
Du skal gifte deg om du vil eller ikke.
Slutt å tulle. Få henne tilbake i senga.
Greit. Moroa er over.
Kom tilbake hit!
Kom hit, di lille tispe.
Nå har jeg deg.
Og du tror at du vil overleve hele veien ned?
Vi ses der nede.
-Kan være her inne. -Det ser ut som hun er her.
-Jeg kan høre noe. -Nei.
Hva foregår der inne?
Greit, denne veien!
Få opp farten! Ned på kne.
Steng dørene!
-Hysj, ned på bakken. -Steng alt.
Hold kjeft.
-Få det opp fra bakken. -Sett deg!
Få bommen på plass.
Kom igjen! Steng døra.
Ingen slipper inn eller ut!
-Fort! -Flytt deg.
Steng det.
-Hva ser du på? -Kom igjen, få opp farten!
Ned på bakken.
-Vi har slottet under kontroll. -Kom deg ned, nå.
Fortere. Bli med meg!
-Jeg håpet det ikke måtte bli sånn. -Det tror jeg ikke på.
-Julius, om faren din kunne se… -Faren min?
-Faren din var diplomat.
Dere var av samme ulla. Svake. Ynkelige.
-Forsonere, blidgjørere. -Vi stolte på deg.
-Snakker du til meg om tillit? -Du får ikke søsteren min.
Tja, min lille prinsesse,
jeg skal gifte meg med søsteren din, for jeg får alltid det jeg vil.
Hør etter og adlyd. Som et barn skal.
Så, så. Vi bør ikke bli overrasket over at denne såkalte kongen
godtar døtrenes dårlige oppførsel.
Du respekterer ikke tingenes orden og har trampet på våre dyrebare tradisjoner.
Du har ønsket fremmede velkommen. En virkelig konge ville overvunnet dem.
Du har gjort oss sårbare i fiendens øyne.
Hør på meg, Julius. Ingen kan styre lenge gjennom frykt.
Folket er ikke kyr. De følger deg ikke blindt.
"Folket." De vet ikke hva de vil ha før de ser det.
Det "folket" higer etter, er styrke på tronen.
Det skal de få i dag.
-Bare fortsett. -Du, ta dem. Få opp farten!
-Greit, kom. -Kom an! Reis dere.
-Kom an. Reis dere. -Kom an.
-Få opp farten. -Fort.
-Kom an. -Fortere!
Alt dette er min feil.
Du er gammel nok til å forstå. Dette kongedømmet har ingen arving.
Du vil klare å gjøre din plikt.
Jeg er beæret over at du har valgt meg til å bli din sønn.
Til å få det enorme ansvaret det er å bli dette kongedømmets virkelige leder.
Jeg gi deg dette lille symbolet.
Jeg…
Jeg er lei for det.
Vent, jeg må pisse.
Å ja.
Hva har vi her? Ja, jeg ser bra ut.
Å ja.
Greit.
Hvor er du? Kom hit inn nå.
-Få opp døra, nå. Fort! -Løp!
-Finn en sekk å legge det i! -Let i alle rommene!
Hei, kom hit.
-Det er mange skatter her inne. -Kom igjen, denne veien!
Få det med, fort.
-Skynd dere! -Gangen er tom. Gå opp til neste etasje.
Du skulle vært innelåst med de andre.
Pokker. Det virker vanligvis.
-Noen må lære deg å oppføre deg. -Det har jeg hørt før.
Ha deg vekk!
Jeg vil bli en stor kriger. Slik du var det, Linh.
En virkelig kriger defineres ikke ut fra hvordan hun slåss…
Finn midtpunktet ditt gjennom ro.
…men hva hun slåss for.
-Hva i all verden driver dere to med? -Deres Majestet.
Du skulle lære etikette.
Hør her, om vi er heldige, vil jeg snart gi kongedømmet den sønnen det trenger.
Men din utdannelse og opplæring er likevel avgjørende for familiens fremtid.
Om jeg kan si noe, Deres Majestet. Hun er en intelligent jente.
Hun kan lære mange ting samtidig.
Pass på at det ikke kan ses fra slottet. Kongen vil ikke godta det.
Han ble skylt i land der borte. Han må ha falt fra tårnet.
Falt?
Se på blåmerkene. De forteller historien. Denne mannen falt ikke.
Alt går akkurat slik du planla, min herre. Tårnet er vårt.
Prinsessen er pyntet og klar til bryllupet.
Har noen undersøkt at hun er trygg?
-Hun er innelåst. Lenket fast. -Er det hva jeg spurte om, Kurr?
Om det er en vigilante løs, må du ta deg av ham.
Ellers er stillingen din i stor fare.
-Er det forstått? -Ja.
-Er det forstått? -Ja!
Bra.
Du. Kom hit!
Gå til toppen av tårnet. Se etter at prinsessen er der.
Ja. Opp dit. Gå!
-Det er varmt her. -Gull.
-Se. -Hvor?
-Kvinner. -Kvinnegull?
Nei.
-Hva gjør du nå? -Hva er det? Fort!
Dere to, undersøk de dørene.
-Bli med meg. -Kom an, få opp farten.
Kom an, skynd dere. Denne veien.
Kom igjen. Det må være noen skatter her.
Jeg kan ikke tro at hun stakk meg!
Jeg liker ei jente i blonder.
-Hva har Julius gjort med familien min? -Dra til helvete. Kan du bruke den der?
Pass munnen din. Du befinner deg i en prinsesses nærvær.
-Hvor er de? -Jeg sier ingenting, di tispe.
-Ikke få meg til å spørre igjen. -Du slipper ikke levende ut herfra, di fi…
Jeg sa du skulle passe munnen din.
-Nydelig. -Mange takk.
Det er mye mer her inne! La oss ta alt sammen, gutter!
-Flytt deg. -Unna vei, ditt fettberg.
Kom igjen, gå den veien.
Det ser bra ut!
Vekk med labbene!
-Få opp farten. -Jeg kommer!
Kom igjen.
Herregud, få opp farten.
-Let! -Kom igjen. Fort!
-Jeg har ikke noen sekk å ha det i. -Hei, hva driver du med der?
-Hva? -Ordren er å lete her.
Ja, greit.
Kom igjen! Let overalt.
Alt som skinner. Alt vi kan selge nede i landsbyen.
Se. Det der. Nydelig. Alt sånt.
Vekk med labbene!
Alt dette vil gjøre oss rike.
-Kom an! -Den er min!
-Nei, gi den til meg! -Kom igjen, gutter.
-Gi meg den! -Gå vekk.
-Greit, ro dere ned. Fyll den opp, nå. -Hvem har sagt at den dusten er sjefen?
-Gi meg litt av det. -Nei.
Jeg vil ha det. Gi meg litt.
Nei, ikke nå igjen. Dette skjer hver gang. Nei.
-Kom igjen. Hvor er maten? Jeg er sulten. -Vi har litt vin. Hva syns du?
Ja. Se på perlene på den. Den er nok verdt…
-Vær så god. Del på den. -Ja.
Nei, den er min.
-Hei, Gibsy, hva har du der? -Ikke ta alt selv, din feite jævel.
Kjøttet er mitt. Finn din egen mat, om du vil spise.
Få opp farten, gutter. Julius kan ikke få høre om dette.
Kom igjen, skynd dere.
Greit. Alt du har.
-Ja. -Kom igjen.
-Hva er alt det skrapet der? -Hold kjeft. Kom.
-Hva? -Vær stille.
Hvor er midtpunktet?
Ikke noe fokus, ingen fart. En gang til.
Hva sa jeg? Du slåss ikke fra hjertet. Prøv igjen.
Hva gjør han her?
Du kjenner Khai som en av kongens rådgivere.
Han er også onkelen min og krigeren som lærte meg opp en gang.
-I dag skal du slåss mot oss begge to. -Begge to?
Du slåss ikke fra hjertet. Ikke noe fokus, ingen fart.
Tålmodighet og fokus.
Du hadde rett. Hun har et krigerhjerte.
Jeg kan ikke ta imot en sånn gave.
Jeg overlater det bare til en virkelig kriger.
Hei, slå inn den dumme døra! Fort!
-Hvordan går forberedelsene til bryllupet? -Bra.
Er alt akkurat slik det var? Blomstene, lysene, båndene? Prestene?
Er alt slik det var den kvelden?
-Vi skal få det ferdig. -Bare fortsett.
…takknemlige hilsener…
…fra mine nye undersåtter…
Vi kan endelig bli kvitt svakheten i dette kongedømmet.
Hvorfor ikke ta tronen med makt? Du kan få det du vil uten henne.
Jeg setter stor pris på deg som en ledsager, men politikk?
Vær så snill.
Det er en grunn til at tradisjoner varer i århundrer. Folk elsker dem.
Med hennes hånd i min kan ingen tvile på at jeg er den rettmessige kongen!
Jeg mente bare at i går kveld var en praktfull maktoppvisning.
Ja. De var vettskremte, var de ikke?
-Så indignerte. -Vold vekker folk.
Og folk vil bli enda reddere
etter kroningen når jeg skjærer halsen over på kongen.
Du er en smart fyr.
Jeg vet du må spare på kreftene til den stusselige bruden din.
Ja? Hva er det?
-Beklager. Kongen spør etter deg. -Kongen?
"Kongen."
Dette blir interessant.
Julius, er prinse…
Er hun…
Hun…
Du vil ha kronen. Det vil bare skade deg hos folket du ønsker å styre.
-Og hvordan tror du de ser på deg nå? -Julius, dette angrepet…
Du ga meg et løfte. Som du brøt på grunn av innfallet til ei småjente.
Hvem andre tar du ordrer fra? Tjenerne? Hundene?
Hvem sitter med makten i kongedømmet?
Det gjør vi begge. Du og jeg. La oss finne en løsning på dette sammen.
Forræderi fører til mer blodsutgytelse.
Et bryllup er ikke et forræderi.
Før ham vekk.
-Prinsessen? -Hun er i tårnet.
Er du sikker?
-Hva i helvete er det som skjer? -Hvor i helvete kom han fra?
Ta deg av dette nå.
Gjennomsøk tårnet igjen. Gjør det etasje etter etasje.
-Sett i gang! -Kom an! Fortere!
Vent! Du.
Hei. Vi hørte hva han har å si.
Så du ikke noe tegn til ham på vei opp eller ned?
Nei.
-Dette er noen som kjenner stedet godt. -Herren har dratt.
Ingen behøver å late som de hører på deg nå.
Ubrukelige ludder.
Jeg er vel ikke så ubrukelig nå?
Denne vigilanten må drepes. Ikke anse at noe rom er ferdig undersøkt.
Sett i gang!
Se, hun er der nede!
Ikke rør deg, jente!
Kom an, få opp farten!
Hvor skal du?
Du blir med oss.
Etter henne!
Vi tar henne!
Kom tilbake hit!
Kom deg vekk!
Herregud.
Kom an, gutter!
Nå har vi deg.
Fort! Reis dere. Ta henne!
Beinet mitt.
Kom hit, din…
Reis deg!
Kom an, ta henne!
Kom igjen!
Nei.
Kom igjen, ta henne!
-Beinet mitt! -Gå unna, vi må ta henne levende.
Få meg ned herfra!
-Hei, du! Slipp meg løs! -Hold kjeft!
Hun er sprø!
Din…
Kom an! Du slipper ikke unna!
Fort!
Du er omringet! Kom igjen.
Bare flytt deg!
Han er en ideell kandidat. Gjennom ham vil vi få tilbake posisjonen vår
hos dem som tviler på oss.
-De har ikke møttes siden hun var barn. -Jeg forstår motviljen din.
Men denne avgjørelsen må tas strategisk. Vi har ikke noen sønn.
Ingen arving. Vi må arrangere bryllupet så snart som mulig.
-Hva annet kan vi gjøre? -Jeg har en løsning.
-Hva er dette? -Jeg vet hva du planlegger for meg.
Og jeg ber deg, la meg bli lært opp som ridder i stedet.
-Jeg er redd dette er min skyld. -Støtter du dette?
-Jeg vil aldri se deg sånn igjen. -Om jeg kan vise deg…
Nå er det nok.
Du er gammel nok til å forstå. Dette kongedømmet har ingen arving.
Vi er alle sårbare til en etterfølger er på plass.
-Jeg kan være etterfølgeren. -Du er barnet mitt.
Du trodde vel ærlig talt ikke at jeg ville sende deg i vei for å bli drept
eller noe enda verre, i hendene på en barbar?
Men du selger meg til soverommet til en jeg knapt kjenner.
-Han er en hederlig mann av god familie. -Jeg er ikke en eiendel du kan bytte bort.
Jeg trodde du var modnere enn du er.
Nå ser jeg at du er en ubesindig jentunge som bare tenker på seg selv.
Kongedømmet er avhengig av deg.
Du vil klare å gjøre din plikt.
-Linh. -Prinsesse.
-Hva gjør du her? -Jeg var på vei til deg.
-Jeg er glad du er her. -Jeg har noe for disse sårene.
Kom. Sett deg her.
-Familien min. -Jeg vet det.
-Mor sa alltid at smerte er skjønnhet. -Jeg tror hun snakket om korsetter.
Dette vil hjelpe.
Hva skjedde, Linh?
Han kom om natten. Ingen var forberedt på det.
Kongens vakter ble overvunnet. Julius viste ingen nåde.
Jeg klarte å rømme og gjemme meg, men var en av de få.
Han var grusom.
Alt er min feil.
Prinsesse, det hjelper ikke å tenke sånn nå.
Jeg må redde dem, Linh.
Det skal vi. De er i det midterste tårnet.
Det fins bare en ubevoktet vei inn.
Det er flere rom her oppe, gutter. Kom an.
-Vi må finne en vei til avløpsrørene. -Men vi må gjennom kjøkkenet. Ok?
Kom igjen. Er du sulten?
-Gå unna. Nå! -Ikke tving meg til å skjære i deg.
Herregud.
Hei, ja da.
Tror du at du får ha all moroa alene?
Bare husk…
-Tålmodighet og fokus. -Ok.
Kom igjen. Få opp farten. Vi må finne prinsessen. Kom an.
-Ja! -Kom igjen.
-Ja. La oss ta dem av. -Ja. Vil du bli med meg i kveld?
Deilig.
-Få dem av. -Nei!
-Kom igjen! -Kom hit, min kjære.
-Å ja. Liker du hånden min der? -Hun elsker det.
-Ikke rør meg. Nei! -Jo.
Ikke rør meg!
Hei, vi skal ikke skade deg… så mye.
-Nå. -Ja.
-Å ja. Bra. -Hei, hvor er kveldsmaten min?
-Vær stille. -Hva skjedde med kokken?
-Ja. -Hvem er du?
Jeg er prinsessen.
Og det er Linh.
Hyggelig å møte dere.
-Er alt i orden? -Ja, det går bra. Takk.
Det er henne. Den søte lille prinsessen.
Her, er du sulten, kjære?
Sett i gang, da!
Kom an.
Du trengte bare å ta imot ringen. I stedet har du lagd et kaos.
Hvorfor ha det så vanskelig? Vær den lille sveklingen du skal være.
La oss finne det ut.
Linh.
Prinsesse!
Løp, jeg skal stanse henne.
-Ikke uten deg. -Familien din trenger deg.
Gå nå, før det er for sent.
-Nei. -Stol på meg, prinsesse.
Gå nå!
-Greit. Er dere klare? -Ja.
Min siste mynt. Jeg brukte pengene mine i tårnet.
Ja, dra ned til horehuset. Der får du drikke gratis.
Å ja? Jeg lurer på hvorfor.
Uten drikke vinner jeg ikke. Greit, jeg kaster.
Gjør det, da. Skynd deg.
Hva i…
Det trengte jeg.
Nå holder det.
Kom an!
-Jeg visste det. -Greit. Skal vi dra?
Violet.
Vi må komme oss i vei. Følg rett etter meg.
Kom igjen.
Se på kaoset du har lagd.
Du oppfører deg ikke akkurat som en dame. Men det skal det bli en slutt på.
-La søsteren min være! -Nei, Violet.
Har vi ikke snakket om manerene dine? Du er en raring.
-Hva i all verden fikk deg til å bli sånn? -Jeg ble født sånn.
Nei, du ble født til å bli min hustru.
Jeg ser frem til det.
-Gjør du det? -Ved din side. Hver dag.
Å stå til tjeneste hver natt.
Det er som noe fra et eventyr for meg.
Og for meg?
Et mareritt.
Du vil lære å sove med ett øye åpent. Å aldri snu ryggen mot meg.
Jeg vil være i himmelen
mens jeg dag og natt tenker ut måter å drepe deg på.
Og du vil være i helvete mens du lurer på når det skal skje.
Og du vet at det vil skje.
For du vet at jeg aldri vil slå meg til ro, aldri hvile meg, aldri stanse
før jeg står ved liket ditt
og holder, i de delikate, velpleide hendene mine,
hjertet ditt, som fortsatt banker.
Prinsessen er visst fortsatt motvillig.
Om det bare fantes en annen mulighet.
Nei.
Du ser ikke ut til å være like vanskelig som søsteren din.
-Det gjør du ikke, Julius. -Å nei?
Drep prinsessen.
-Nei! -Nei, stans.
Vær så snill, Julius.
Kom tilbake hit!
Nei!
Og det må du alltid huske, prinsesse,
den virkelige kraften kommer ikke fra klingen din, men fra hjertet ditt.
Hva er dette?
Jeg er sterk. Jeg kan slåss.
Du er barnet mitt.
Jeg vil aldri se deg sånn igjen.
-Når jeg skjærer halsen over på kongen. -Jeg må redde dem.
-Det gjør du ikke. -Å nei?
En virkelig kriger defineres ikke ut fra hvordan hun slåss,
men hva hun slåss for.
-Kom igjen, gutter. -Kom.
Du. Der. Stå i midten som før.
Få inn resten av gjestene. Og hvor er Violet? Finn henne nå.
Finn jenta. Få opp farten!
-Den veien. Inn dit. -Fort!
Hei! Kom deg opp.
Bli med meg. Reis deg.
Hjalp jeg?
-Godt jobbet. -Å ja!
Takk, Violet. Ja.
Du overlevde, prinsesse.
Det virker så barnslig nå. At jeg sa at jeg ville bli en kriger.
-Om jeg bare hadde gjort min plikt… -Nei, prinsesse.
Julius ville vært det samme monsteret samme hva.
Du må stanse ham.
Bli med oss. Kom.
Linh, gå først.
Dette er et av lagrene våre, i tilfelle vi blir beleiret.
-Vi må gjøre deg klar. -Ja.
-Let overalt. Kom igjen! -Kom an! Finn den ungen.
Fort, finn ungen!
Lille Violet kan ikke gjemme seg for alltid. Vi finner henne.
Se der inne. Fort!
Hva syns dere?
Jeg vil også slåss.
Jeg kjente en gang en prinsesse som sa akkurat det samme da hun var på din alder.
Men du fikk gjøre det.
Det skal du også. Jeg lover at jeg skal ta meg av det.
Men frem til det…
-Gjemt. Stille. Levende. -Ja, sånn skal det låte.
Glad i deg.
Pass på deg selv.
Nå er vi her alle sammen.
Rop på Violet. Hun kommer til deg.
-Jeg kutter heller av meg tungen. -Ja, det kan bli nødvendig.
Kom igjen!
Hun nekter å dø, om og om igjen.
Ikke så mye lenger.
-Kom igjen, fort! -Kom an, få opp farten!
Sett i gang!
Vi må finne en vei inn!
Bli der dere er.
Hold dem under kontroll på utsiden.
Pass på at det gjøres ordentlig denne gangen, forstått?
Ja, min herre. Kom.
Sikt på leddene. Stol på meg.
Jeg har deg!
Kom hit!
-Reis deg. -Violet!
-Julius! -Din eldste datter…
-Jeg dreper deg. Gå vekk! -…er snart død.
Når det gjelder den yngste… Knel.
Du må vie oss.
Vi må komme oss inn dit. Vi går hver vår vei.
Kom igjen, da!
Sett i gang.
Ta henne!
Nå!
-Jeg undervurderte deg. -Det går bra, jeg er vant til det.
Linh.
Ikke gjør det.
Vær så snill, Julius!
Gå dit! Få opp farten!
-Kom. -Linh!
Det sverdet tilhører ikke deg.
Linh!
Nei!
Nei.
-Kom dere i trygghet. -Kom igjen.
-Du fikk meg visst til alteret likevel. -Ja.
Jeg sa at jeg ville det, gjorde jeg ikke?
Foreldrene dine gråt den dagen du ble født. Jeg var der.
De var så lei seg for at du ikke var mann.
Jeg har hørt at dine gråt av samme grunn.
Ja.
Jeg hadde tenkt å gjøre livet til lillesøsteren din veldig mye lettere…
…til du begynte å oppføre deg sånn.
Her er hun. Den vakre prinsessen deres.
Som kneler for den nye kongen.
En påminnelse til dere alle om at jeg ikke lar meg ydmyke.
Jeg lar meg ikke svikte i dette svake og kraftløse kongedømmet.
Det er nødvendig med makt på tronen.
Jeg skal være den makten.
Jeg skal herske mer aggressivt enn noen andre har gjort før.
Tålmodighet…
En påminnelse til dere.
Jeg vil aldri
bli fratatt det som rettmessig tilhører meg.
…og fokus.
Det har aldri vært ditt.
Kongedømmet er vårt igjen.
Ring kirkeklokkene til midnatt,
for i dag har kongedømmet fått en arving.
Fra nå av vil kongerikets døtre skape sin egen skjebne,
slik min datter har gjort det i dag.
Jeg har aldri vært stoltere. Vi står alle i gjeld til deg.
Jeg tok feil.
Jeg burde ha stolt på deg. Tilgi meg.
Reis deg, nå.
Og la folket få se sin fremtidige leder slik hun er.
Linh?
-Linh. -Prinsesse.
Du lever.
Prinsesse.
Du klarte det.
Der er hun!
Tekst: S. Marum