Va?
-Glöm det där. Stick bara. -Jag vet. Liksom...
Jag har inget emot att betala, men vilket konstigt sätt att börja en dejt.
Ja, precis. Ska du berätta det för barnen?
"Det var så romantiskt innan vår första dejt.
"Han sms:ade mig: 'Bara så du vet, de tar bara kontanter där.'" Nej.
-Jag är redan framme. -Tjejen...
Jag är jävligt hungrig.
Kanske. Förhoppningsvis blir det en bra story.
-Ring mig efteråt. Älskar dig. -Okej. Älskar dig mer.
-Hej då. -Hej då.
-Hej-hej. -Hej då.
Okej, då gör vi det här.
Jag älskar stark sås.
Jag häller den bokstavligen över allt
jag kan hitta där hemma, från pizza till kycklingvingar.
Även om det ger mig hemska sura uppstötningar.
Det kommer upp i halsen och jag känner att jag kommer att kräkas.
-Så... -Ja. Det suger.
Men jag älskar det, så...
-Ja. -Ja.
Som, jag älskar wasabi
men mexikanska kryddor är för mycket.
-Ja. Jag förstår. -Ja.
Ja.
-Vadå? -Jag fick en galen tanke.
Det känns som om kvinnorna i våra föräldrars generation
brydde sig mer om hur de klädde sig
och hur de såg ut.
De var mer inne på kvinnlighet. Förstår du?
Nuförtiden
känner jag att tjejer har på sig för stora kläder, som om det är en filt.
Förstår du hur jag menar?
Det är som... För jag tror att du hade sett bra ut i en klänning.
Inte att du inte ser bra ut i en tröja, men jag menar, om du...
Är ni färdiga här?
Ja. Jag är färdig, faktiskt. Tack.
Okej. Ja, jag kan ta med mig den här.
-Tack. -Ingen orsak.
Tog du med dig kontanter?
Ja. Du påminde mig, så...
Min bror kommer till stan.
Om det går bra så tar jag de här resterna
-så behöver du inte lägga... -Visst. Ja.
...lika mycket till dricksen.
Om det låter bra.
Din halsduk ligger i nudlarna.
Helvete. Fan.
Jag älskar den här halsduken. Ursäkta mig? Ursäkta mig.
Kom hit, fort. Hej. Har du kolsyrat vatten?
-Kolsyrat. -Ja.
-Bubblor. Vet du, bubblor? -Ja.
Och en citron, tack.
Förstod hon? Hon pratar nog inte engelska.
Det var roligt.
-Du är väldigt söt. -Tack.
Ja. Det här borde vi göra om nån gång.
-Ja, du, Chad... -Ja.
Jag tror inte att vi riktigt matchar. Förstår du?
Jag var bara artig.
Du är inte ens min typ, så...
-Okej. -Var det roligt? Jättekul? Ja.
Lycka till med att hitta en kille, din snobbiga bitch.
Vad i helvete?
Helvete.
Dumma idiot.
Kan du bara sms:a honom:
"Fan ta dig och din fula halsduk, bitch"?
Jag önskar att jag hade tänkt på det då.
Istället stod jag bara där som en idiot.
-Vi byter. -Ja.
-Jag vet inte hur du lyckas, Mollie. -Gör vad?
Dejtar folk.
Och jag blir alltid ensam. Vilket jag, förresten, tycker är okej.
Noa, Noa. Va?
Du behöver ingen man, okej? Eller nån alls, för den delen.
Det är bara så vi har uppfostrats sedan de jävla Disney-filmerna.
-Ja. Fan ta Ariel. -Fan ta henne.
Den dumma slynan lämnade hela havet för en man. Kom igen.
-Fan ta Skönheten. -Ja, fan ta Odjuret. Jag är Odjuret.
Du är Odjuret. Slå på den.
Tiden är ute, allihop.
Bra jobbat idag. Jag menar det.
Ge er själva en applåd.
Bra jobbat.
-Du är mäktig. -Du är mäktig.
-Se så stark du är. -Titta bara.
Hej sötnos vad händer?
Inte mycket. Söt hund, vad heter hon?
Ringo. Vad har du på dig?
Visa mig din kropp Jag gör dig så våt
Helvete.
Har du smakat såna här?
-Vindruvor? -Nej. Sockervaddsdruvor.
De smakar som vanligt. Jag lovar.
-Jaså? -Ja.
Min syster och systerdotter sa: "Så fan heller."
Så nu köper jag såna på vägen dit.
-Sa din systerdotter "Så fan heller"? -Ja. Fyraåringar är galna.
Okej.
Jag ser att du inte tror mig, så du måste prova en.
Du får inte tro att jag är konstig.
Okej.
-Eller hur? -Jäklar.
-Vetenskap. -Ja. Heja vetenskap.
Bor du i närheten?
För jag bor i gång sex.
Jag kommer bara till fruktavdelningen
för att prata med snygga personer som står nära den.
-Det var hemskt. -Det var det faktiskt.
-Ursäkta. -Det är okej.
-Ha en bra kväll. -Okej. Detsamma.
Vet du vad? Skit samma.
Jag sabbar det redan, så jag fortsätter bara.
Skulle jag kunna få ditt nummer?
Det är mest så att jag har en historia till min syster och systerdotter.
För jag tror att vi kommer att prata om druvorna.
-Och jag bara... -Självklart. Ja.
Då kan jag berätta att jag har träffat nån annan som känner likadant.
Visst. Det låter logiskt, ja.
Okej.
Vi kan ses här nästa vecka för att snacka om broccolin om du vill.
Det låter bra.
-Dimma. -Regnskog.
-Alltid bra med lite fukt, Noa. -Ja, fukt och frukt.
Ja. Jag heter Steve.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Jag ska inte sms:a, men jag vill verkligen.
-God natt. -God natt.
-Va? -Ja.
-Ditt nummer? -Ja.
-I matbutiken? -Ja.
-Häromkvällen? -Ja.
Och du säger inget förrän idag?
-Jag trodde vi var vänner. -Nej, jag tycker bara det var konstigt.
-Han var söt och rolig och... -Okej.
Jag trodde inte folk träffades i verkligheten länge.
-Han är troligen gift. -Tack för det.
-Ja, han är troligen gift. -Troligen.
Jag tänker redan på att han inte har sms:at.
Det är en sak jag gillar med att dejta kvinnor.
Mindre spel, mer känslomässigt beroende, förstår du?
Så spela inte spelen, var bara dig själv från början. Skit samma.
Kanske. Vill du komma hem till mig senare?
Jag kan behöva lite känslomässigt beroende.
Mitt känslomässiga beroende är inte billigt, ska du veta.
-Hej. -Hej. Läget?
-Bra, tack. Och själv? -Bra. Bra.
-Ett riktigt trevligt ställe. -Ja.
Björnarna är...
Ja, den perfekta blandningen av smutsigt men hippt.
Precis.
Tjena.
-Vet ni vad ni vill ha? -Hej.
Kan jag få en Manhattan med så många körsbär som möjligt?
-Körsbär. Det gillar jag. -Jag älskar körsbär.
Ja. Jag tar en till sån här. Tack.
Uppfattat. Varsågod.
-Tack. -Ingen orsak.
-Hej. -Hej.
-Jag heter Steve. -Noa.
Okej, här kommer de dumma frågorna.
Var kommer du ifrån?
-Från östkusten från början. -Trevligt.
Själv då?
-Jag är från Texas. Ja. -Häftigt. Vad förde dig hit?
-Min andra AT. Ja. -AT.
-Är du läkare? -Jag är läkare. Ja.
-Ja. -Imponerande.
Jag jobbar inom rekonstruktiv kirurgi.
Du menar plastikkirurgi.
-Ja. Precis. Det finns bara en. -Jaha. Okej
-Men det är inte bara näsor. -Nej, självklart. Det finns...
-Bröst. -Bröst.
-Rumplyft. -Implantat.
-Ansiktslyft. -Ansiktslyft.
Men då och då får jag hjälpa nån, vilket är trevligt.
Häromdan kom de in med en unge
som var allvarligt brännskadad.
Så det är såna saker också.
-Jag skämtade bara. Förlåt. -Tack.
-Otroligt. -Ingen fara.
Duger det här?
-Funkar det? -Ja.
-Vi har inte fler. -Okej. Ursäkta.
Perfekt.
-Jag menade bara ett par. Tack. -Skål.
Och din familj, då?
Jag har inga syskon och min pappa dog för ett tag sen, så...
Jag vet inte var min mamma är längre för vi pratar inte.
-Ja. -Jag beklagar.
Det är ingen fara.
Din familj, då?
Min pappa är i Texas och min mamma har dött, faktiskt.
Så... Men det är...
-Jag beklagar. -Det är okej.
Då har vi nåt gemensamt, antar jag.
-Ja, döda föräldrar. -Ja.
-Perfekt. -Toppen.
Vi skålar för det.
-...koordinerat så där. -Har du inte Instagram?
-Nej. -Twitter, då?
-Absolut inte. -Inte?
Säger nån nånsin nåt smart på Twitter?
-Det är sant. -Aldrig. Kom igen. Det är hemskt.
Jag menar, hur ska jag nu kunna stalka dig?
Du får göra det personligen.
Du vet, dyka upp hemma hos mig, på gammaldags vis.
-Ett brev hade varit fint. -Det vore fint.
-"Kära..." -"Bästa hälsningar." Okej, jag gör det.
-Det hade varit jättefint. -Låter bra.
Vad är det?
Du har ett fint leende.
-Okej. -Det har du.
Okej. Vi leker en lek.
Säg nåt du inte vill att jag ska veta.
-Rolig lek. Okej. -Ja.
Det är riskabelt.
Ja.
Jag hatar det här.
-Jag menar... -Okej. Förlåt.
Inte du, för du verkar cool, men... Nej, jag...
Jag hatar liksom att dejta.
Förstår du? Allt omkring det.
Den tafatta inledningen.
Frågor och sånt.
Liksom, sms:andet.
-Att måla upp allt som perfekt. -Ja.
Allt om det. Ärligt talat.
Jag vet inte. Jag tycker bara att
folk som tror på sann kärlek är jävla idioter.
Så dumma.
-Det är de. -De är så dumma.
Vi sätter allt vårt hopp till att hitta lycka genom nån annan.
Och jag tänker bara att... Jag vet inte.
Det kanske inte är menat för mig, för jag har varit ensam så länge,
och är faktiskt rätt bra på det.
Skit samma.
Vad är det?
Nej, det är bara... Det kanske är för mycket.
För snabbt.
Jag har nog aldrig hört en kille säga så förut.
Vill du ha nåt att dricka? Eller äta?
Nej. Bara dig.
-God morgon. -God morgon.
Hej.
-Kaffe? -Ja, tack.
-Bara för att dölja morgonandedräkten. -Herregud. Är det så illa?
Nej.
-Jag släpper inte din hand. -Släpp mig.
-Vi hade sex. -Du fick lite K.
Nånstans mellan den andra och tredje drinken sa jag:
"Skit samma." Och det var väldigt befriande.
Mitt "skit samma"-råd funkar alltid. Jäklar.
Jag oroade mig inte ens för hur jag såg ut
eller om jag tog för lång tid på mig.
Okej.
Vad heter han på Instagram? Jag vill stalka.
Han har inget konto.
-Vad sa du? -Ja.
Vad menar du?
Nej, det där är skumt. Jag är ledsen. Varningsflagga.
Okej, visst. Sluta klanka på min sexparad. Okej?
Förresten, minns du Paul?
-Paul? -Han var vår bartender.
Ja. Paul.
Jag minns inte varför vi slutade ses. Han var en bra kille.
Och bra på att kyssas också.
Troligen för att du inte kan tämjas. Du måste ströva fritt.
Det är sant.
Okej, jag måste fortsätta jobba. Jag älskar dig.
-Okej. Älskar dig mer. Hej då. -Hej då.
Du måste prova revbenen. De är jättegoda.
Ja, de ser väldigt goda ut
men jag äter bara inte djur.
Men fortsätt att äta. Sluta inte.
Jag vill faktiskt att du äter upp.
Jag utmanar dig att äta upp.
-Nej. -Varför då?
-Det är min favorit... -Det...
De här revbenen...
-Ät nu... -Jag kan inte. Du har sabbat det.
-Ja. -Jag ska tvätta händerna, tror jag.
Har du berättat för nån om mig?
Kanske det.
Min bästa vän, Mollie.
Vad berättade du för din bästa vän, Mollie?
Att jag har träffat en cool kille.
Och att jag liksom gillar honom. Bara lite grann.
Berätta mer om Mollie.
Ja, vi träffades för kanske sju år sen
när jag flyttade hit. Vi jobbade ihop ett tag.
Ni skulle nog komma överens.
Jag är då i alla fall proppmätt.
-Jag tycker att vi ska dansa. -Va?
Kom igen. Ja. Kom igen.
-Jag vill se dig dansa. -Okej.
Jag vill se dig dansa. In i mitten.
Jag höjer. Nu kör vi.
-Okej. -Bara lite svaj.
Det är bara lite tvåsteg för tillfället.
-De små rörelserna räknas. -Ansiktet räknas.
-Det är axlarna som räknas. -Jag kan hop.
Höftstöten. Herregud.
Det här. Det där.
-Ja. Till mig. -Nej. Okej.
Okej, okej.
Det ser ut som om vi dansar salsa.
Det är en salsa.
-Du är... Rörelser. -Herregud.
Jag måste.
Förlåt. Det blev en jättebra bild.
-Du måste radera den. -Jag raderar aldrig den.
Vi borde åka bort nånstans.
Vill du det?
Ja.
-Vill du? -Ja.
Ja, varför inte?
-Vart då? -Vart som helst.
Till nåt fint ställe.
Nåt roligt ställe.
Kanske en överraskning.
-Skit samma. -Ja.
Ja.
Jag ska åka bort med Steve över helgen.
Va? Vart då?
-Det är en överraskning. -Vänta.
En överraskning? Jag gillar inte det.
Jag ska bara göra det. Du sa "Skit samma", minns du?
Du har blivit kukgalen. Jag har inte ens sett killen.
Jäklar, jag har glömt det. Vänta. Jag skickar en bild på honom.
Jag menar, han ser söt ut, men jag kan knappt se, äckel.
Han är löjligt söt.
Jag sms:ar när vi kommer fram så får du veta allt, okej?
Okej, bra.
Jag är glad för din skull.
En heterotjejs fantasi som slår in, eller?
-Eller hur? Älskar dig. -Älskar dig mer.
-Hej då. -Hej då.
-Hej. -Hej. Förlåt, min dag drog ut på tiden.
Du, vi får åka på morgonen.
Jag kollade trafiken och det är en mardröm.
Så vi kan väl åka hem till mig och sen åka imorgon bitti?
-Går det bra? -Ja. Okej.
Se på dig.
Okej. Jag är uppspelt.
Hur är det med dig?
-Mår du bra? -Ja. Bra.
Äsch, jag berättar bara för dig.
Överraskningen är Cottage Grove.
Det är det.
-Är det sant? -Ja.
-Är det överraskningen? -Ja.
-Jag har alltid velat åka dit. -Inte som du säger bara?
Nej. Det har jag verkligen.
Och jag hatar överraskningar, så jag är glad att du berättade.
Ja, det blir bra.
Grove imorgon bitti. Ahh. :-)
Fan. Min mobil funkar inte.
Nej, täckningen är dålig, men den är bättre hemma hos mig.
Bra.
-Frisk luft, va? -Ja.
Otroligt. Vem kunde ana det?
Lite av en besvikelse.
-Försöker du läsa av mig? -Ja. Luktar gott.
Min syster köpte den åt mig. Hon tror visst att jag gillar sandelträ.
Okej.
Har du wifi?
-Fortfarande ingen täckning. -Fan. Det måste vara nåt fel igen.
Förresten, jag gör min egen version av en gammaldags med en twist.
Och den kommer att innehålla ett par körsbär.
Så omtänksamt.
Skål.
-Den var väldigt god. -Tycker du?
Märker du några intressanta smaker i den?
-Persika? -Nej. Nära, väldigt nära.
Aprikos?
-Nej. -Inte?
-Va? Fan. -Så nära.
Så nära. Kom igen.
-Nektarin? -Ja.
-Är det sant? -Ja, det är rätt.
Nektarin.
Ditt hus är skrämmande.
Du har liksom,
fina drinkar, och jag har pannkakor ur en påse.
Ja, men det är det jag gillar med dig. Du låtsas inte.
Förresten, huset i Cottage Grove, där finns en badtunna.
Jag vet inte vad du har packat i din stora väska,
men justerbara jetstrålar, flera lampor, hela rubbet.
Det blir rena nyårsafton där inne.
Va? Ursäkta.
Du kommer att behöva en baddräkt.
Noa. Noa, titta på mig.
Varför sitter du så långt bort?
Kom hit.
Helvete.
-Hej. -Hej.
Har du sovit gott?
Ja, bra.
Vad hände?
Jag drogade dig.
Var är jag?
Vad är det som händer, Steve?
Jag ska berätta, men du kommer att få spel.
Nej, nej. Nej.
-Steve, kan du ta av de här? -Det kan jag inte.
Kan du ta av de här?
-Det kan jag inte. -Steve.
Ta av det här.
Det kan jag inte göra.
Nej. Nej, nej, nej.
Nej, nej, nej.
-Nej. Nej. Det här händer inte. -Jo, det händer.
Det här händer inte.
Jo, det gör det.
Snälla, snälla. Det här är ett skämt.
-Eller hur, Steve? -Du kan väl försöka...
-Noa. -Nej.
-Jag ställer mig här. -Kom inte nära mig.
-Jag stannar här.
Steve.
Noa.
Kom igen, Noa. Tänk. Vad...
Herregud.
Steve,
ska du våldta mig?
Jag ska inte våldta dig.
Jag gillar dig, Noa. Jag gillar dig.
Okej? Jag vill att du lyssnar mycket noga på mig.
Lyssnar du på mig? Noa!
Så där, ja.
Jag ska berätta nu.
Jag ska sälja ditt kött.
Folk betalar mig mycket pengar för det. Och ditt hår. Såna sjuka saker.
Det är en grej. Så jag ska inte döda dig...
på en gång.
För ju färskare kött, desto bättre.
Så jag ska hålla dig vid liv så länge jag kan.
Såvida du inte ställer till med nåt. Okej?
Men fram till dess ska jag ta hand om dig.
Jag ska laga mat åt dig.
Jag är en duktig kock. Du ska få se.
Så länge du håller dig lugn kommer inget dåligt att hända, okej?
Och titta. Det här är väl inte så illa? Förresten, se på solnedgången.
Lugna ner dig.
-Kom här. -Nej.
Det är ingen fara.
Nej.
Var tyst. Lugna ner dig.
Sluta vara så dramatisk.
Det är ingen fara.
Så där, ja.
Hej. Var fan är du? Du gör mig orolig.
Ring eller sms:a mig.
Jag vill höra vart han tog dig.
Är i Cottage Grove! Ringer sen, men dålig täckning.
Nojig.
Hjälp mig!
Han är inte här.
Hjälp mig, snälla. Snälla, jag gör vad som helst.
Jag kan inte hjälpa dig. Vi sitter i samma båt.
Helvete.
Vad heter du?
Noa.
Jag heter Penny.
Jag var på besök i stan.
Träffade Steve.
Nu blir jag långsamt uppäten.
-Hur länge har du varit här? -Jag har tappat räkningen.
Jag är faktiskt inte ens säker på vilken dag det är.
Folk måste leta efter dig.
Dina vänner, din familj, polisen. Folk måste söka vid det här laget.
Problemet är att jag inte har mycket familj.
Inte jag heller.
Det låter logiskt.
Finns det fler?
Bara en förutom oss, tror jag.
Melissa, hör du mig?
Hon har blivit galen.
Men jag förstår det.
Inget fördömande här.
Vi måste härifrån.
steve doktor portland
steve rekonstruktiv kirurgi portland
Hur går det? Skicka fler bilder!
Helvetes...
Det är underbart här!
Måste ta en teknikpaus så jag stänger av mobilen.
Okej.
På riktigt? Okej... Älskar dig!
Letar du efter en Vildmarksflykt?
Helvete.
Ring mig det är ett nödläge!!!
Hej. Hur är det?
Fortfarande arg.
-Smaka åtminstone på tårtan. -Jag behöver duscha.
Ensam?
Det var bara ett dumt skämt. Jag försöker.
Jag vill få dig att skratta men det går inte.
Kan du inte bara ge mig ett leende? Bara ett.
Betyder det ja?
Okej.
Gud. Du måste slappna av lite.
Jag vet att det är lite annorlunda, men det är fortfarande jag.
Jag är fortfarande han jag var i baren. Jag menade allt jag sa.
Inga spel, va? Vara sig själv. Det var väl det du ville?
Kommer du att sköta dig?
Stygg flicka.
-Jag kan inte röra mig. -Jag vet.
Jag har gett dig en epidural så att du inte känner så mycket.
Vad gör du?
Jag tar din häck.
-Nej. -Jo.
-Nej. -Jag tappade förtroendet för dig.
Så det får bli konsekvenser.
Snälla.
Jag bränner din häck så att du inte blöder så mycket.
Snälla, sluta.
Noa, det ordnar sig. Jag är ju läkare.
Hej.
-Hej. -Tack för att jag fick komma förbi.
Du gav mig inte mycket till val, så...
Sluta bete dig som om du inte vill träffa mig.
Och jag ville se ditt ansikte igen.
-Vill du se mitt ansikte? -Ja.
-Du vill se mitt ansikte. -Ja.
Du förändras aldrig. Jag kan ändå inte dig hans info.
Om jag ens hade haft den.
Kom igen. Snälla? Det är den enda kopplingen jag har nu.
Gå till polisen, då.
-Polisen? -Ja.
Och säger vad? Att min bästa vän åkte iväg med en kille
och har sms:at mig men jag tror inte att det är hon?
-Varför inte? Hon är väl vit? -Gör inte så.
Nej, jag skämtar. Jag fattar.
Jag fattar. Men jag kan bli av med jobbet, Mollie.
Hon skulle inte försvinna bara så här.
-Jag kan berätta när de var här. -Mollie.
Hon sa att du var deras bartender
och han måste ha använt kreditkort.
Bara hans efternamn hade varit till stor hjälp. Snälla?
Vad gör du?
Hon gör den ledsna läppen. Gör inte så.
-Fundera bara på det. För min skull. -Jag ska fundera på det.
-Kan vi skaka hand på det? -Minns du det?
-Om jag... Jävlar.
-Hallå. -Gå härifrån.
-Du ser bra ut, förresten. -Jag?
Det är skägget. Ja, det sitter ihop nu. Har en ny skäggolja.
Noa. Hur är det med häcken?
Fortfarande borta.
Smärtmedicinen hjälper mig att inte bry mig så mycket.
Han är så söt, eller hur?
Jag vill bara skada honom, Penny.
Det är allt jag tänker på.
Tänk att jag låg med honom.
Vänta. Låg du med honom?
Det gjorde aldrig jag.
Jag tror inte att nån annan gjorde det heller.
Jag kallar dig inte lösaktig, förresten.
Det är snarare en komplimang.
Jag är så jävla dum.
Nej. Det är du inte.
Det är inte ditt fel.
Det är alltid deras.
Brendan Steven Kemp. Det var läppen som gjorde det...
Vad...
Vad fan?
Låt mig vara.
Helvete.
-Du klarade det. -Mamma, jag klarade det.
Jag hittade hans hus. Han har en HEL annan familj.
Jäklar! Vad ska du göra?
TIO SÄTT ATT göra honom till din
Le mer. Lita på oss!
Extra körsbär. Du har förtjänat det.
Helvete.
Jag är så trött.
Jag vaknade kl. 02.00 igår natt och tänkte: "Verkligen? Nu?"
Jag skulle gå upp kl. 06.00. Man vet att man inte somnar om.
Uppe tre jävla timmar senare. Hur är medicinen?
Jättebra. Fortfarande i förnekelse?
Ja. Nåja...
Det kommer att ta lite tid,
men så småningom lär du dig acceptera
att saker inte alltid blir som man har tänkt sig.
Vi ska alla dö. Men det handlar om hur vi bestämmer oss för att dö.
Varför låg du med mig?
Jag sa ju det.
För att jag gillade dig.
Men det var ett misstag.
Okej, försök slappna av.
Rädsla och stress är inte bra.
OM DU LÄSER DET HÄR BETYDER DET ATT HAN GILLAR DIG. ANVÄND DET.
FORTSÄTT KÄMPA. SKICKAR STYRKA. - SAMI AKBARI
Penny?
Penny, snälla, svara mig.
Snälla, Penny.
-Penny. -Vad vill du?
Helvete.
Herregud.
Var det så svårt?
Jag ger upp, Noa.
Nej, det gör du inte.
Jag vet inte ens vem jag är längre.
Hoppas att han kvävs.
Och att han får en jävla bandmask.
Och att den äter upp honom långsamt från insidan.
Och att alla hans konstiga vänner
bajsar och spyr genom ögonen
tills de dör allihop.
Du är en sån raring, Penny.
Bara...
håll dig stark.
Okej?
Mollie Vill dela sin plats
Bara utifall nåt går snett. Eller så att du kan komma senare.
Vad du än säljer är jag inte intresserad.
Nej. Jag säljer inget. Förlåt.
-Jag heter Mollie och... -Känner jag dig?
Nej.
Men jag letar efter min vän, Noa, och hoppades att du kunde hjälpa mig.
Jag tror att din make känner henne. Det borde bara ta en minut.
Du förstår hur konstigt det låter, va?
Ja, det gör jag.
Jag vet inte riktigt hur jag ska säga det,
men jag tror att hon kan ha träffat din make.
Vad snackar du om?
Hej.
-Behöver du nåt? -Nej, tack.
Okej.
Hur smakar det?
Det beror på varifrån det kommer och hur det är förberett.
Men...
om det tillagas rätt,
är det jävligt utsökt.
Det liknar inget man nånsin smakat förr.
Är det allt?
Gå upp i lekrummet medan jag lagar middag, okej?
Ja. Jag kom hit först.
Hör på.
Jag är inte ens säker på att det är min make på bilden.
Man ser inte riktigt ansiktet.
Och jag träffade honom imorse innan han åkte till jobbet, så...
-Här. -Tack.
Det här låter konstigt.
Du borde gå till polisen om du är så orolig för din vän.
Lämnar han nånsin stan för att jobba eller så?
Nej.
De åkte till Cottage Grove för en vecka sen,
och jag har inte hört av henne sen dess och jag är bara...
Jag vet inte var det är.
-Jag är bara orolig, okej? -Ja, jag förstår.
Jag är verkligen ledsen.
Det är min make som kommer. Du måste gå, okej?
Jag är bara desperat. Oss kvinnor emellan, kanske han har mer information.
Jag försöker inte sabba nåt för nån här.
-Hej. -Jag försöker hitta min vän.
-Hej. -Hej.
-Vad händer här? -Inget.
Inget. Hon skulle precis gå.
-Du heter Steve, va? -Nej, jag heter Brendan.
Men du kallas Steve, va?
Nej. Bara Brendan. Vem är du?
Jag heter Mollie.
Jag tror att du känner min vän Noa. Hon är försvunnen.
Noa. Nej, dessvärre inte.
-Gör du det, älskling? -Nej, så klart inte.
Vad hemskt. Ja, jag vet inte. Du har nog gått till fel hus.
Ja. Du har nog rätt.
-Okej. Ursäkta mig. -Ingen fara.
-Vi kan inte hjälpa dig. -Tråkigt med din vän.
Jag tänkte bara, när såg du henne senast?
Det är du.
Mollie, va?
Det borde du inte ha gjort.
Så vad hände?
Noa sa att vi skulle funka.
Helvete.
Låt se.
Varför undrade du hur det smakade?
Jag vet inte.
För att jag var nyfiken.
Var du nyfiken?
Ska jag tro på det?
Du kan tro vad du vill.
Okej.
Vi äter middag så får vi se hur nyfiken du är.
Jag har med lite saker till dig. Tänkte att du ville byta om.
Kom igen, var är du?
Mollies plats
Jävlar.
Gick det bra med pojkarna?
De frågade efter dig.
-Hur var det på jobbet? -Bra.
Jag kommer faktiskt hem sent imorgon kväll.
Mycket att göra nu med den nya produkten. Har stora kunder som väntar på leveranser.
-Jag ska ta en dusch. -Bra teamwork idag.
NAMN: JOHNSON, A DATUM: 1 APRIL
NAMN: NGUEN, M DATUM: 20 JANUARI
Var inte rädd. Jag ska inte droga dig. Igen.
Bäst för dig.
Skål.
Du sa att du var nyfiken.
-Ja. -Okej. Vad vill du veta?
Ja...
När provade du det första gången?
Jag var 18 eller 19.
Nitton, ja. Och titta.
Det skedde inte över en natt. Först blev jag faktiskt förskräckt.
Jag menar, hur skulle jag nånsin kunna vara kapabel till nåt sånt?
Jag var en vanlig unge. Jag hade vänner och ett normalt liv.
Och nu måste jag hantera det här som jag inte kunde dela med nån.
Och det dödade mig. Men jag kunde inte sluta tänka på det.
Jag fick inte bort smaken ur munnen.
Konsistensen.
Jag gillade det. Gillade hur det fick mig att känna.
Så jag tänkte: "Jag måste ta reda på om det finns mer där ute.
"Jag kan inte vara den ende som känner så här."
Och det var jag inte. Det finns en hel gemenskap av folk som är hängivna detta.
Och det var då mitt liv började bli meningsfullt.
Jag menar, det är väldigt kraftfullt.
Hela den här världen, om du bara visste.
Det handlar om att ge.
Ge sig själv till någon.
Att bli ett med nån annan, för alltid.
Och det är vackert.
Det är kapitulation.
Det är kärlek.
Hur många finns det i gemenskapen?
Inte många.
En procent av den procenten.
Det finns inget de inte har råd med, eller hur?
De vill ha det som ingen annan har eller kan få tag i.
Där kommer jag in i bilden.
Jag kan ordna det.
Jag har gjort mig ett namn.
Är det bara kvinnor du äter?
-Ja. -Varför det?
Det är där marknaden finns. Och kvinnor smakar bara bättre.
Så...
Jag har tillagat nåt till oss.
Om du vill smaka det.
Är det...
Är det jag?
Nej.
Vi tar en tugga tillsammans.
Den här måltiden kostar runt 30 000 dollar.
-Det är ju helt sjukt. -Det skulle vara mer om hon var vid liv.
Hope.
Så hette hon.
Lite roligt.
Det var det faktiskt. Dummer.
Det är inte vad jag väntade mig.
Det är...
Det är obeskrivligt.
-Tack. -Varsågod.
Jag visste att du var speciell.
Du är också förstörd.
Nu går vi.
Noa.
Penny. Ja?
Det där lät inte som Melissa.
Nej. Det lät som nån ny.
Häromnatten
tänkte jag på hur trevligt
det har varit att prata med dig.
Men sen tänkte jag, tänk om du inte finns på riktigt...
Mollies Plats PLATS EJ TILLGÄNGLIG
...och att jag bara håller på att bli galen.
Som Melissa.
Men jag känner att om om jag hade en låtsasvän,
skulle hon inte heta Noa.
Det skulle vara, typ, Sean Connery.
Jag skulle vilja se dig.
Detsamma.
Jag har nåt till dig.
Varsågod. Öppna det.
Gillar du den?
Den är rosa.
Jag älskar den.
Tack.
Du kanske kan ha på dig den ikväll så kan vi äta middag igen.
Ja. Okej.
Jag hämtar dig kl. 19.00.
-Jag vet inte vad klockan är. -Jag vet.
Visst.
Fräscha till dig kanske?
Ann När kommer du hem?
-Hejsan. -Hej.
Vi har visst kommit till middagsbordet.
Ja, det har vi.
Är det här en dejt?
Kanske det.
Jaha... Okej.
Det blir en intressant kväll.
-Ja. Det blir det. -Jättebra.
Låt oss bli fulla.
Jag funderade på vad du sa den kvällen.
Om att växa upp ensam och så.
Det fick mig att inse att ingen nånsin riktigt har lagat mat till dig.
Det gjorde mig ledsen.
Alla måste ha nån som lagar mat åt dem en gång.
Paté.
-Lever. -Och vitlök och rosmarin.
Jag känner smaken av vitlöken. Absolut.
Du kan laga den nästa gång. Precis som du vill ha den.
Vem är det här?
Det här?
Det är Melissa.
Melissa.
Jag menar, det är så tråkigt. Eller hur?
Liksom, hon...
Hon smakar så, dekadent, och så heter hon Melissa.
Ja...
Jag trodde att du skulle säga nåt, som, du vet, Joy.
-Antar att vi har ätit upp hela Hope. -Nej, det finns mer kvar av henne.
Fick Melissa nånsin en middag med levande ljus?
Välkommen till min värld.
Klienterna vill komma nära kvinnorna.
De blir en del av en på nåt sätt.
Där är Melissa.
Och nej, hon fick aldrig en middag med levande ljus.
Var är mina saker?
Med mig, antar jag.
Okej, kom igen. Det finns mer mat.
Vi kom aldrig till Cottage Grove, va?
Så synd.
Det är verkligen lugnt där ute. Det får mig att vilja krama ett träd.
Hur som helst, vem vet? Vi kanske kan åka ändå.
Okej. Det här är bröstkött.
Och det är jättegott.
Det är fett och subtilt. Jag vet inte.
Det kanske till och med är bekant.
-Vad är det? -Nej, det är...
-Är det... -Nej, det är...
-Det är bara dumt. -Nej. Säg nu.
-Nej, jag kan inte. -Kom igen. Berätta.
Nej, det är bara... Du sparade bröstet till sist.
-Herregud. -Det var... Det är gott.
Det är trevligt. Förstår du?
Du har rätt. Ingen har lagat mat till mig, så...
Det är inte som jag föreställde mig, men det är trevligt.
-Ja. -Hon har bättre bröst än vad jag har.
Säger du inte emot?
-Nej, det är inte... -Tack för den.
-Jag menade inte så. -Tack så mycket.
Vad är...
Förlåt. Det är bara...
Det är bara...
Det är väldigt trevligt.
Allt är bara så förvirrande.
Och jag kan inte bearbeta det.
För jag känner mig hemsk.
Jag känner mig hemsk.
För jag känner mig inte hemsk.
-Helvete. -Du kom här.
Noa.
Du.
Det är ingen fara.
Allt ordnar sig.
Du är bara annorlunda.
Och det visste jag från ögonblicket jag träffade dig.
Jag glömde att sätta handbojor på dig.
Ja.
Det gjorde du.
Vill du dansa?
Ja.
Ja, det vill jag.
Helvete!
Tandkräm
Din jävel.
Herregud.
Kom igen.
Din jävla slyna.
Fort.
För helvete, Noa!
Din jävla slyna! Jag ska skära ut ditt hjärta!
Herregud, Mollie. Är du oskadd?
Jag är så ledsen. Kom. Okej.
-Helvete. -Ge mig din hand.
-Vad är det med dig? -Jag kan inte säga det nu, men senare.
-Okej? Sätt på dig dem. Jag återkommer. -Vart ska du?
Penny? Herregud. Hur är det?
Så fint att äntligen få se dig. Är du okej? Mollie.
-Noa? -Mollie, hjälp till.
-Noa? Herregud. -Kom. Vi måste dra.
-Är du okej? -Ja.
Går det bra?
Helvete.
Jävlar.
Mollie.
-Kom här. -Nej.
Vart tror du att du ska, Noa?
Tror du att du ska nånstans? Du ska fan ingenstans.
Helvete.
Vi måste ta oss härifrån.
Helvete.
Det här är sjukt läskigt.
Jag måste ha svängt fel där borta.
Det är nåt som inte stämmer här.
Kom igen, Mollie.
Var är du?
Hur fan fick han tag i dig?
Jag försökte hitta dig, men hittade honom.
Jag visste det.
Jag är så ledsen. Allt är mitt fel.
Ni är så söta.
Helvetes jävlar.
-Är du okej? -Ja.
Du måste upp. Jag hjälper dig upp.
Noa!
Helvete.
Den jäveln.
Helvete.
Noa.
Du ljög för mig.
Jag ska döda er allihop, era slynor.
Se upp, han har en pistol.
Nej, åt helvete med det här.
Vi måste dela upp oss. Vi måste sicksacka.
Jävlar.
Vi har sett den här filmen.
Vi överlever inte det här. Det vet du.
GPS:en visade fel och så.
Noa!
Jag är ledsen.
Okej? Jag är ledsen.
Jag är ledsen.
Är det vad du vill att jag ska säga?
Ta en ficklampa.
Ann Missat samtal
Göm er ni. Fortsätt ni gömma er.
Dumma jävla svaga
fittiga jävla slynor.
Det är vad ni är. Jävla slynor.
Kom fram.
Helvete.
Hallå, din jävla halvkuk.
Svin.
Seså. Ge mig ett leende.
Jävlar.
Vi klarade det. Vi är i säkerhet.
Är du okej, Penny?
Helvete.
Jävlar.
Jag har ingen täckning.
Jävlar. Jag glömde min mobil.
-Stanna kvar med Penny. -Va?
-Ska du tillbaka dit? -Jag måste ha min mobil.
-Kom tillbaka direkt, okej? -Okej.
-På riktigt. -Jag ska det.
Kom här.
-Vi måste städa upp det här. -Ja, frun.
-Vi lägger hans kropp på is. -Ja, frun.
Kom igen.
Ja. Ja.
-Herregud, du dödade honom. -Va?
Jag trodde aldrig att det här skulle ta slut. Du tog honom.
-Vem är du? -Tack. Vi är fria nu, va?
-Va? -Tack.
-Nånting? -Inget.
Helvete.
Vad fan är det där?
Jag vill se ditt liv tyna bort.
Din jävla fitta.
Mollie!
Din smutsiga slyna.
Jag bad dig om hjälp.
Slynor som du är det jävla problemet.
Vem fan var det där?
Steves fru.
Va?
Är han gift?
Han var gift.
-Jag älskar dig, Mollie. -Jag älskar dig mer.
(Kanske: Chad) Har du lust?
Översättning: Mattias Backström