ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
#ROMANTIK
#SLOBODOUMNA
#ZATRESKANA
#SVOJEVOLJNO SAM
#U DUGOJ VEZI
KAKVA JE TVOJA LJUBAV?
KAKVA BI VEZA TEBI BILA IDEALNA?
- Hej, možeš ti prva. - Ne, ti prva.
Prvo bih trebala upoznati nekoga komu se sviđam.
Kako to misliš? Trebala bi upoznati nekoga tko se tebi sviđa.
- Ha? - Ha?
- Oboma se treba sviđati! - Oboma se treba sviđati!
Dok si još mlada, ne znaš koliko je ravno čudu
započeti vezu s nekime kome se i ti sviđaš.
Kladim se da je moguće jedino kad se čitav svemir uroti da ti pomogne.
Nakon nekog vremena počneš zaboravljati.
Da smo se upoznali uz pomoć čitavog svemira.
Više nemam očekivanja
jer stalno viđam parove koji nakon svađe dolaze na policiju.
Pitaju te za vezu koja bi tebi bila idealna.
- Iskreno, nikad nisam bio u vezi. - Ha?
Stvarno?
S tim svojim zgodnim licem?
Nego, trebao bih što prije otići na spoj.
Neka će mi jednog dana doći
poput poklona, neću je trebati tražiti.
Spontano.
To govori samo zato što je zgodan.
Stvarno misliš da ćeš upoznati neku bez da uopće pokušaš?
- Obraćaš se meni? - Ne, to je za intervju.
- U intervjuu možemo pričati opušteno. - Ispričajte nas.
Što ima? Zakasnit ćemo. Požuri.
Smatram da je važno i biti pažljiv i davati sve od sebe.
Nije sve u uzbuđenju.
Jeste vidjeli?
Moj Kyeong-jun je stručnjak.
U vezama bih uvijek davala sve od sebe.
Ali sad je previše dosadno.
Još uvijek mislim da je to najvažnija stvar u životu.
Sama se osjećaš usamljeno.
Koliko bi samo ohrabrujuće bilo
imati nekoga uz sebe u ovom velikom svijetu?
Kad sam raskinuo sa Seon-yeong, rekao sam joj ovo.
„Dođi do mene kad god ti bude nedostajala mama.“
Ali sad joj želim reći ovo.
„Lutaj naokolo
i radi sve što poželiš.
Kad završiš,
započnimo vezu još jednom.“
Ona ne zna što to znači.
Ni neće.
Baš kao što tada nije znala.
Izgradnja je odgođena jer sam morao premjestiti stube.
Iskreno, brinulo nas je kašnjenje.
Ali ovo izgleda puno bolje nego prije.
Mislio sam da će dići veliku frku.
Ali uspio si.
Ponosan sam. Svaka čast, Jae-wone.
Čak su nam dali kutiju mandarina.
Hej, kakvime si me to smatrao? Ajme.
Gotovo je, zar ne?
- Nemoj se opet ponašati neuračunljivo. - Dobro. Neću.
Daj mi ključ od auta. Otvorit ću prtljažnik.
U ova ti vremena ne treba ključ.
Ciljaj sredinu i upotrijebi stopalo.
Što je to? Kako je moguće?
Zar nisi probao?
Ima li i moj auto tu mogućnost?
Naravno, idiote.
Kad smo već tu, provjerimo kuće u Gapyeongu.
Ne možemo. Imamo sastanak s Eun-o.
Kad?
Hej, trebao si mi unaprijed reći da imamo sastanak u 14 h.
Ti si taj zbog kojeg smo gubili vrijeme na dolazak ovdje,
iako su oni ponudili da dođu nama.
A i ona može pričekati.
- Prijateljica mi je. - Kyeong-june.
Dat ću ti savjet, kao netko s više iskustva u životu i poslu.
To što radiš je zlouporaba moći.
O čemu pričaš?
Tjeraš je da čeka!
- Uživaš u poziciji moći! - Dobro, tiho!
Ubrzat ću. Drž' se.
ARHITEKTURA I LJUDI
Došla sam prerano. Mislit će da sam očajna.
Plaćaju me, moram biti točna.
Budi odvažna. Budi samouvjerena.
- Više nisam glupa stara… - Eun-o.
Stara Eun-o nije bila glupa.
Nikad nisam bila glupa.
Stara ti. Nova ti. Obje su Eun-o.
Sve su one Eun-o.
U pravu je.
Stara ili nova, još sam Lee Eun-o.
Danas ću možda uprskati ili sutra upropastiti zabavu.
Ali to je u redu.
Mogu ja to.
Da zaključim, čitav će događaj završiti oko 19 h.
Evo detalja. Pogledajte.
Naši su radnici
jako velikodušno ocijenili tvoju ideju o šetnji naseljem.
Znam. Pričali smo o nečemu sličnom kad smo gradili ovo.
- „Mjesto gdje se divno stari.“ - Tako je.
Dok sam izrađivao, na pamet mi je palo
drvo zelkove.
Znate kako u ruralnim područjima
uvijek postoji mjesto gdje se susjedi okupljaju kako bi se opustili.
Tako je. Poput drveta zelkove
koje je uvijek tamo, kad god došao.
„Bilo bi lijepo da postoji zgrada
do koje mogu otići kad sam u šetnji.“
Tako sam osmislila ovaj projekt.
Čuo sam da će zato glavni događaj biti poput ležernog talk showa.
Ali hoćemo li on i ja to dobro odraditi?
Iskreno ćete pričati o tome kako ste to izgradili.
Posluga i nastup će biti ležerni, a ne uštogljeno raskošni.
Je li to razlog zašto ćemo imati logorsku vatru i peći batate?
Jedinstveno je.
Zanimljivo je. Sviđa mi se.
G. Park, samo minutu.
Dolazim. Nastavite raspravljati.
- Dobro. - Oh, da, Kyeong-june.
Provjeri smijemo li ondje paliti logorsku vatru.
Možda kažu ne.
- Dobro. - Hvala.
Nastavi po planu. Samo nam pošalji detaljan budžet.
Eun-o.
- Što misliš? - O čemu?
Nisi prestajala buljiti u njega.
- Je li ti zgodan? - O čemu to pričaš?
Dobro, što nam je činiti?
Da vidimo. Nazovi gradsku vijećnicu.
Pitaj mogu li smanjiti pritisak vode.
Ako ne mogu, morat ćemo postaviti redukcijski ventil.
G. Park. Samo minutu.
- Što je? - Mi idemo van.
- Kuda? - Na pizzu kod Rin-i.
Dobro.
- Vidimo se. - Hajdemo.
Pogledajte balkon. Trebali bismo tu nešto učiniti.
Ta-da!
- Nemoguće. - Nemoguće.
Stvarno si ovo sama napravila?
Okus je još izvanredniji. Navalite.
Kakva je?
Koliko iznosi nagrada za taj natječaj receptima?
- Pet milijuna vona. - Tvoji su.
Kladio bih se na dvostruko.
Isplanirali ste ovo, zar ne? Zašto ste tako ljubazni?
Ne. Objektivno je jako ukusna.
Dekoracija je savršena.
Imaš sjajan osjećaj za lijepo.
Pa, kako se zove ova pizza?
Moram razmisliti o tome.
O, ne brini. Tu je stručnjakinja za marketing.
I pisac. Da nabacim neke ideje?
Hej, stanite. Nešto mi pada na pamet.
Čekaj.
Čekaj. Ako smislimo, hoćemo li dobiti nešto zauzvrat?
Itekako.
Ako pobijedim, počastit ću vas jako finim obrokom.
Trebala bi pozvati i Jae-wona.
Hej, Eun-o. Dok radiš s njim,
zašto ga ne zavedeš?
Ondje ste se baš škicali.
Kako to?
HLADNO PRIPREMLJENA KAVA
Reklamiramo neki proizvod? Moram li?
Dat ću sve od sebe.
Reklama proizvoda.
Evo. „Iscijedite i pomiješajte s vodom“?
Baš praktično.
Dobro. Samo ovako iscijedite.
Što mislite, zašto mi je dao ovu ogrlicu?
Mislim… Što to znači?
Nisam siguran.
Što bi moglo značiti?
Vau, baš je svježeg okusa.
Nije bilo ni pisma.
Zašto je, dovraga,
ovo bilo u mom koferu?
Možda je slučajno ostavio.
Ako je tako,
trebala mi je ranije vratiti. Slažete se?
- Je li uopće za mene? - Da, njezina je.
Kupio sam je čim sam se vratio u Seul,
da ju u Cheonggyecheonu dam Seon-a.
Nikad je nisam vidio,
ali sam je ipak zadržao.
Jednostavno je nisam mogao baciti.
Inače sam vrlo nonšalantan, no…
Ajme.
Toliko me to izjeda.
Što je izjeda? Zar nije previše zaokupljena traženjem sebe?
Iskreno,
sve to s traženjem sebe…
Ajme.
Trebala bih je vratiti kad ga sljedeći put vidim.
Kako bih je uopće mogao nagovoriti?
Baš sam…
Dao sam sve od sebe.
Nije bilo ni najobičnije poruke,
pa nemam pojma što to znači.
Je li važno što znači?
Ako nisam ostavio poruku, nije li na njoj da protumači?
Da ga nazovem?
Ne. Neću joj se javiti. Nikad.
Pogledajte. Ajme.
LIJEPA IDIOTKINJA
Ne. Neću se javiti.
Osoba koju ste nazvali ne može odgovoriti na poziv.
- Molimo nazovite… - Što?
Što ću?
Zar nije očito? Trebala bi slijediti svoje srce.
Zašto uopće pita?
Što je to?
Kyeong-jun je nevjerojatan.
Ta je zgrada njegovo djelo. Nije li izvanredan?
Zaista je izvanredna.
Moj je prijatelj izgradio tu zgradu i organizira zabavu povodom useljenja.
Čak će imati i kafić s knjigama.
Zar ne bi bilo savršeno da ondje prodaješ svoj roman?
A ti? Pridruži se i ti.
Ja?
Bit ću redovna mušterija.
Divno. Hajdemo.
Čekaj. Hoće li zapošljavati honorarce?
Bilo bi izvrsno kad bih mogla raditi ondje.
Kako ćeš balansirati četiri honorarna posla?
Zašto ne?
- Eun-o, tvoj voki-toki. - Oh, hvala ti.
Možeš li zonu fotografiranja premjestiti vani?
Važan je sklad zgrade i prirode,
pa ga moraš uloviti u istom kadru.
- Dobro. - Hvala.
- Možeš li prvo provjeriti videa gore? - Može.
Eun-o.
Idem gore provjeriti iskustvenu zonu.
- Kasnije pokupite svoje voki-tokije. - Dobro.
Izgleda kao profesionalka.
Osmijeh ti je tako blistao
Kao na onoj slici u koju sam buljio Bezbroj puta
Što ću sa svojim srcem?
Što ću sa svojom ljubavlju?
Tvoja noć
Tvoja zvijezda
Svaki trenutak proveden Voleći te je bio divan
Ej, danas izgledaš sjajno.
Sad sad malo u gužvi, pa se vidimo kasnije.
Dobro.
Što ti gledaš?
O, i kasnije provjeri zalihe hrane i pića u prizemlju.
Može.
- Išta za prijaviti? - Ne.
Akustični bend nastupa pravovremeno, po planu.
Odvojeni događaji napreduju dobro, po planu.
Međutim, čini mi se da je u ovoj sobi previše ljudi.
Onda ih razdvojimo u dvije grupe.
Dobro.
Ovdje soba za nadzor.
Molim razdvojite ljude u drugoj galeriji u dvije grupe.
Hvala vam.
Hvala što ste našli vremena usprkos pretrpanom rasporedu.
Zadovoljstvo mi je.
- Jae-wone. - Zdravo.
Gospodine, ovo je moj sin.
- Zdravo, ja sam Park Jae-won. - Ajme.
Nije čudo da se hvalite sinom.
Ovo je mjesto divno. Čestitam.
Hvala vam.
- Eto, u redu. - Da.
- U redu. - Doviđenja.
- Tata.
U gužvi sam, pa trebam poći.
- U redu. Vidimo se. - Dobro.
Ujače.
Ovo je moja cura.
- Zdravo, ja sam Suh Rin-i. - Drago mi je.
Nismo li se nekoliko puta pozdravili ispred moje tvrtke?
Da, upoznali smo se nekoliko puta.
Želio sam je službeno predstaviti.
Čuo sam mnogo o tebi. Možda i malo previše.
Svaki put kad priča o tebi, oči mu sijaju kao lude.
Oh, stvarno?
Uvijek te ovako gledam.
Vas ste dvoje još uvijek zaljubljeni par nakon svih ovih godina.
- Lijepo je to vidjeti. - Hvala vam.
Nego, čime se baviš?
- Oh, ja… - Tako je.
Pripremaš se za diplomski studij.
Kyeong-jun mi je to jednom rekao, ali stalno zaboravljam.
Profesore Park.
Bilo mi je drago. Vidimo se idući put.
Može.
- G. Choi. - Da, gospodine?
Popričajmo kasnije.
RAZGOVOR O PROSTORU
Dobro.
Suočavali smo se s bezbroj kriza.
Ali uspjeli smo ih prebroditi
zahvaljujući
ustrajnosti ovog čovjeka koji je gnjavio svakoga s kim je radio.
Ustrajnosti voditelja tima Park Jae-wona.
Odbijam mu odati priznanje za bilo što drugo,
no odajem mu priznanje za jedno. Za ustrajnost.
Zdravo, ja sam Park Jae-won, čovjek koji gnjavi svoje kolege.
Lijepo vas je upoznati.
Za razliku od osobe koju prije svega
volim, a zatim i poštujem, našeg predsjedavajućeg,
a i za razliku od bezbroj starijih kolega, meni nedostaje iskustva i mudrosti.
Zato mi ne preostaje drugo
nego biti ustrajan.
Vjerujem u izreku „iskrenost pobjeđuje“.
Može se primijeniti i na graditeljstvo
i na izgradnju odnosa s drugima.
Stoga
ne želim razočarati one koji su mi poklonili svoje povjerenje.
Držat ću te kad god padneš.
Pa ne brini i usredotoči se na valove.
Ja ću se usredotočiti na tebe.
Eun-o, molim te dođi u sobu za nadzor.
Dobro. Dolazim.
Hvala vam!
- Svaka čast. - Hvala, tata. Laku noć.
- Dobro sve okončajte. - Da, ujače.
- Oprezno do kuće. - Bok.
Svaka čast. Pođi kući.
- A ti? - Ostat ću pogledati kako spremaju.
Za to će se pobrinuti terenski tim.
E da. Možeš li odbaciti Eun-o?
Ja sam je doveo, pa joj treba prijevoz do doma.
Može. Ne brini.
- Bok. - Bok.
- Svaka čast, Kyeong-june. - I tebi.
Oprostite. Znate li gdje je gđica Lee?
- Vidjela sam kako izlazi. - Dobro. Hvala.
Tko je?
Mislim da sam popio previše vina.
Zašto je ovdje tako hladno? Hej, upali grijanje.
Oh, već je upaljeno.
Zašto mi je tako hladno?
Slušate li vi mene?
Znači, to je zbog atmosfere između vas dvoje.
Atmosfera je hladna kao da smo u Sibiru.
Jeste se posvađali?
Kvragu.
Možemo li popričati?
Hvala što si me odbacio. Bok.
- Bok. - Bok.
Čini se ozbiljno.
Što je on onime želio reći?
Jesi li rekao Jae-wonovom ocu da se pripremam za diplomski studij?
To sam mu rekao
kad me pitao za tebe.
Zašto si to rekao?
Nije istina.
Rin-i.
Da ti budem iskren, kad me ljudi pitaju od čega mi živi cura,
ne znam kako da im odgovorim.
Samo im reci da radim honorarno.
Što s tim nije u redu?
Ne želim im to reći.
Nastavit će ispitivati o tebi.
„Zašto još uvijek radi honorarno?
Što je završila?
Je li uopće studirala?“
Ti to stalno slušaš.
Zar nije i tebi dosta?
Dosadno je to objašnjavati.
Pa što? Tako ja živim.
Ali ja to mrzim raditi.
Zato sam lagao.
Ne želim objašnjavati onima koji te ni ne poznaju.
I…
Ni meni se ne sviđa tvoj trenutni način života.
Kako to misliš?
Mislim da bi trebala upisati diplomski studij
ili potražiti stalan posao.
Volio bih da imaš pristojan posao.
Zašto?
Zašto bih?
- Rin-i. - Kyeong-june.
Čini se da ne znaš ništa o meni.
Zaboravi ostale.
Ti si taj koji zna najmanje o meni.
Želim živjeti od onoga što mi stvarno treba, a ne imati mnogo stvari.
Ne moram imati nešto samo zato što svi ostali to imaju.
I takav mi način života ne odgovara.
Pa ne želim mnogo godina ostati na istom radnom mjestu.
Manje zarađujem, ali draže mi je imati više slobodnog vremena.
I možda nemam pristojan posao,
ali uživam živjeti minimalistički.
Zar ne znaš što želim reći?
Znam. Samo sam zabrinut.
Zašto? Dobro sam, Kyeong-june.
Jednako sam marljiva kao i drugi,
i volim trenutnu sebe.
Ne razumijem zašto si toliko zabrinut za mene.
Znači, dobro si?
- Da, ja sam… - Iznenada si dobila otkaz.
Kako ti to može biti u redu?
Pa brzo nađeš drugi honorarni posao da preživiš.
Nikad ne znaš kad ćeš opet dobiti otkaz.
I dobro si? Kako?
Meni nimalo nije dobro gledati te takvu.
Još mi u žilama vri krv kad se sjetim kako su se ophodili prema tebi.
Rin-i, ne tražim da nađeš dobro plaćen posao.
Ja mogu zarađivati.
Samo mrzim to što te ljudi gledaju svisoka
i loše se ophode prema tebi.
A i ne možeš zauvijek raditi honorarno.
Misliš li da ćeš moći raditi nekoliko honorarnih poslova
u četrdesetima?
Rin-i.
Ne možeš nastaviti živjeti tako.
Dobro, Kyeong-june.
Razumijem kako se osjećaš.
No reći ću jedno.
Ti možda misliš da u mom načinu života nema vizije,
ali ja sam predana ovomu.
Ovako živim. Ovo je moj život.
Naporno radim i dajem sve od sebe kako bih bila sretna.
Ne kažem da ne radiš naporno. Ali svijet…
Nije važno što svijet misli o meni!
Srce mi slama
to što sve ovo vrijeme tako razmišljaš o meni.
Smatraš me nemarnim djetetom koje se ne zna brinuti o sebi.
Tako razmišljaš o meni.
Nije istina.
Mislila sam da ćeš me razumjeti.
Mislila sam da me poštuješ i podržavaš
jer si Kyeong-jun, a ne bilo tko.
Ali ako nije tako…
Ako to nije istina,
zašto bismo se nastavili viđati?
Hej.
Stani.
- Sad je dosta. - Raskinimo.
Rin-i.
Raskinimo.
Ti me osporavaš.
Osporavaš moj čitav život.
- Rekao sam ti da nije tako! - Lagao si ujaku!
Ne znaš zašto sam ostavila mamu u UK-u i došla ovdje, zar ne?
Istina je da sam došla jer sam bila zabrinuta za Eun-o nakon što je nestala.
Ali i zato što
ondje, zbog mame, nisam bila nimalo sretna.
I ona je svima lagala o meni.
Govorila im je…
da sam joj nećakinja, a ne kći.
Stalno me osporavala.
Želim raskinuti.
Više mi se ne javljaj.
Ja…
još uvijek ne znam
kakva sam osoba.
Nisam Yoon Seon-a kakvu ti znaš.
Kad jednom saznaš tko sam zapravo, možda ćeš se pokajati.
Još uvijek sam kukavica. Još uvijek sam nespretna.
U rasulu sam.
Da. U pravu si.
Još ne znaš tko si.
I plaha si.
Jesam.
Ali
više se neću pretvarati da sam izdržljiva.
Sad sam preplašena i nervozna.
Ali
pokušat ću ti reći kako se zaista osjećam.
Još uvijek sam u rasulu.
Nisam Yoon Seon-a za koju si čuo.
I još uvijek nisam najbolja verzija Lee Eun-o.
Postoji još bezbroj toga što moram popraviti.
Je li ti to još uvijek
u redu?
Iskreno…
razmišljao sam joj uz ogrlicu poslati i pismo.
Ali mislio sam da će biti bolje da sama protumači poklon.
Želim reći da…
Eun-o, nešto ti nisam rekao.
Stara Eun-o, koja je bila draga i mirna,
Seon-a u koju sam se zaljubio
i trenutna Eun-o koja se pojavila preda mnom…
Sve su one ti. Sve su one Lee Eun-o.
Žena koju sam volio
je još uvijek u tebi.
Je li ti to još uvijek
u redu?
„Kako budeš polako otkrivala samu sebe,
tako ću i ja polako spoznavati trenutnu tebe.
Davat ću sve od sebe da te volim kako treba.“
To je bilo značenje.
Nadam se da će ona to dokučiti.
A što se tiče onoga što želiš popraviti…
Umjesto da to ukloniš,
što kažeš na to da to zajedno upoznamo?
Prvo…
Spojevi.
Prvo otkrijmo što oni znače.
Može?
Zašto sam nervozan? Ovo nam ni nije prvi poljubac.
I ja sam.
Srce će mi prsnuti kao da nam je prvi poljubac.
Što tebi znači romansa?
Putovanje do otkrića prave sebe.
Konačno sam spoznao kako je to
istinski voljeti nekoga.
Bilo je jako bijedno i bolno.
I zato je dragocjenije i vrednije pažnje.
Preteško mi je.
Susret dvoje ljudi
koji si otkrivaju najdublje osjećaje
i svoje najgore trenutke
a zatim teže tomu da postanu jedno.
- Zar nije to? - Fascinantno je.
Mrzila sam glupu sebe, pa sam stalno bježala i skrivala se.
Ali više se ne bojim.
Još uvijek sam u potpunom rasulu, ali, ako je on uz mene,
želim biti hrabrija i ščepati bika za rogove.
Nije pošteno.
Priznajem da sam pogriješio,
ali ne želim da ovako završi.
Mislim da ne postoje posebne veze.
Mogu puknuti u bilo kojem trenutku.
Posljednje pismo moga djeda je poput mosta između Rin-i i mene.
Ovo.
Idući ću vam put pričati o njemu.
Nego, zbog ovog pisma
naš mi je raskid
pomalo teško prihvatiti.
Ako postoji razlog za raskid,
mislim da onda trebam to učiniti.
Veze su poput rata.
Lako ih je započeti, ali ih nikad nije lako okončati.
Moja je veza zasad poput prekida vatre.
Još nije gotovo.
Seon-yeong, ne predaj se.
Okončaj prekid vatre i nastavi tražiti.
Kad te to iscrpi,
dođi i opet me pitaj: „Sviđa
ti se Eun-o, zar ne?“
S tom se izlikom
opet možemo vidjeti.
Od danas smo službeno u vezi.
Što nam je činiti?
- Prvo… - Da.
Oslovi me mojim imenom.
Tvojim imenom? Gđice Lee Eun-o.
Eun-o.
Lee Eun-o!
- Tiho! - Eun-o!
Dobro, prestajem.
- Eun-o. - Molim?
Hajdemo.
Pada snijeg.
Opa, pada snijeg.
- Sviđa li se Eun-o snijeg? - Da, baš kao kiša.
Što joj se još sviđa?
- Sunčani dani. - Dobro.
- Vruća kava s mlijekom. - Dobro.
- Mačje šapice. - Aha.
- Šetnja s nekime. - Dobro.
Miris jorgovana.
- I… - I?
I
Park Jae-won.
Ha?
Kako Yoon Seon-a može biti Eun-o?
Znači, Yoon Seon-a je zapravo moja prijateljica Eun-o?
Hej. Kvragu. Kakve budalaštine. Kako je to moguće?
Zezate me? Znao bih da je tako.
Znaju svi osim mene? Tko još zna?
Čekajte.
Stanite. Da nazovem nekoga.
Geon se ne javlja.
Stanite, da nazovem Rin-i.
Čekaj.
Tako je, nju ne bih trebao zvati.
Javila se. Tiho.
Halo?
Čujem muški glas.
- Je li to Rin-ijin broj? - Da, jest.
Tko si ti?
Gdje je Rin-i?
Prijevod titlova: Mario Komljenović