NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
#ROMANTTINEN
#VAPAA SIELU
#TYTTÖIHASTUS
#VAPAAEHTOISESTI SINKKU
#PITKÄSSÄ PARISUHTEESSA
MITEN RAKKAUTESI VOI?
MILLAINEN ON IHANNESUHTEESI?
- Sano sinä ensin. - Ei, sinä ensin.
Ensin pitäisi tavata joku, joka pitää minusta.
Mitä tarkoitat? Sinun pitäisi tavata joku, josta pidät.
- Mitä? - Mitä?
Teidän täytyy pitää toisistanne!
Kun on vielä nuori, ei tiedä, miten ihmeellistä -
on ryhtyä suhteeseen jonkun kanssa, joka pitää sinusta.
Se onnistuu vain, jos koko maailmankaikkeus auttaa.
Ajan myötä sen unohtaa.
Että tapasimme, koska universumi auttoi meitä.
Minulla ei ole enää odotuksia.
Näen liikaa pariskuntia poliisin puheilla riitojen jälkeen.
He kysyvät ihannesuhteestasi.
- Totta puhuen en ole koskaan seurustellut. - Mitä?
Oikeasti?
Vaikka olet noin komea?
Minun pitäisi löytää seuralainen pian.
Joku tulee vielä luokseni -
kuin taivaasta tipahtaen, enkä joudu etsimään.
Spontaanisti.
Hän sanoo noin vain, koska on komea.
Luuletko löytäväsi jonkun yrittämättä?
- Puhutko minulle? - Kysyn haastattelua varten.
- Voimme puhua rennosti haastattelussa. - Anteeksi.
Mitä nyt? Myöhästymme. Kiirehdi.
Mielestäni myös huomaavaisuus ja parhaansa yrittäminen on tärkeää.
Romantiikka ei ole vain jännitystä.
Näittekö tuon?
Kyeong-junini on asiantuntija.
Annoin aina kaikkeni, kun seurustelin.
Nyt se on liian tylsää.
Minusta se on yhä elämän tärkein asia.
Sinkkuna on yksinäistä.
Kuinka rohkaisevaa olisikaan,
että suuressa maailmassa joku on puolellasi?
Kun erosin Seon-yeongista, sanoin hänelle näin.
"Tule luokseni, kun kaipaat äitiäsi."
Nyt haluan sanoa hänelle tämän.
"Vaeltele ympäriinsä -
ja tee kaikkea, mitä haluat.
Kun olet valmis,
yritetään vielä kerran."
Hän ei tiedä, mitä se tarkoittaa.
Ei hän tiedä.
Aivan kuten hän ei tiennyt silloin.
Rakennustyöt viivästyivät, koska portaita piti siirtää.
Olimme huolissamme viivästyksestä.
Tämä näyttää paljon paremmalta kuin ennen.
Luulin, että siitä tulisi iso juttu.
Mutta selvisit siitä.
Olen ylpeä. Hyvin tehty, Jae-won.
Saimme jopa laatikollisen mandariineja.
Minä oikein minua pidit?
Se on ohi, eikö vain?
- Älä käyttäydy taas järjettömästi. - Hyvä on. En.
Anna autonavaimet. Avaan takaluukun.
Ei täällä tarvitse avaimia.
Tähtää keskelle ja käytä jalkaasi.
Miten tuo on mahdollista?
Etkö ole kokeillut tätä?
Toimiiko minunkin autoni näin?
Tietenkin, senkin idiootti.
Tutkitaanpa Gapyeongin kaupunkiasuntoja.
Emme voi. On tapaaminen Eun-on kanssa.
Mihin aikaan?
Hei, sinun olisi pitänyt kertoa etukäteen, jos meillä on kokous kahdelta.
Sinä tuhlasit aikaamme tulemalla tänne,
kun he tarjoutuivat vierailemaan luonamme.
Hän voi odottaa.
- Hän on ystäväni. - Hei, Kyeong-jun.
Annan sinulle neuvon, koska minulla on enemmän kokemusta elämästä ja työstä.
Tämä on vallan väärinkäyttöä.
Mitä tarkoitat?
Hän joutuu odottamaan!
- Silkkaa valtapeliä! - Ole hiljaa!
Lisään vauhtia. Pidä kiinni.
ARKKITEHTUURI JA IHMISET
Olen aikaisessa. He pitävät minua epätoivoisena.
Minulle maksetaan. Pitää olla ajoissa.
Ole rohkea. Ole itsevarma.
- En ole enää se typerä… - Eun-o.
Vanha Eun-o ei ollut typerä.
En ollut koskaan typerä.
Vanha sinä. Uusi sinä. Molemmat ovat Eun-oja.
Kaikki ovat Eun-oja.
Hän on oikeassa.
Vanha tai uusi, olen silti Lee Eun-o.
Saatan tehdä tänään virheen tai pilata juhlat huomenna.
Ei se mitään.
Pystyn siihen.
Loppujen lopuksi koko tapahtuma päättyy noin klo 19.00.
Tässä yksityiskohdat. Katsokaa.
Työntekijämme antoivat -
hyvät pisteet "kävelystä naapurustossa".
Tiedän. Sanoimme jotain samanlaista, kun rakensimme tätä.
- "Paikka, jossa vanheta kauniisti." - Totta.
Kun rakensin sitä, mieleeni tuli -
selkovapuu.
Tiedäthän, maaseudulla ihmiset -
kokoontuvat tiettyyn paikkaan rentoutumaan.
Aivan. Se on kuin selkovapuu,
joka on aina läsnä, kävi milloin tahansa.
"Olisi kiva, jos olisi rakennus,
jonka luo voin mennä kävelylläni."
Siten keksin tämän projektin.
Siksi päätapahtuma on kuulemma kuin rento keskusteluohjelma.
Mutta teemmekö hyvää työtä?
Kerrot rehellisesti, miten rakensit paikan.
Pitopalvelu ja esitys ovat enemmän rentoja kuin fiinejä.
Siksikö sytytämme nuotion ja paistamme bataatteja?
Ainutlaatuista.
Mielenkiintoista. Pidän siitä.
Hra Park, hetki.
Tullaan. Jatkakaa keskustelua.
- Hyvä on. - Ai niin, Kyeong-jun.
Selvitä, saammeko tehdä nuotion.
Ehkä emme.
- Hyvä on. - Kiitos.
Toteuta se tuollaisena. Lähetä meille eritelty budjetti.
Eun-o.
- Mitä sanot? - Mistä?
Tuijotit häntä.
- Onko hän komea? - Mitä tarkoitat?
Mitä pitäisi tehdä?
Katsotaanpa. Soita kaupungintalolle.
Kysy, voivatko he laskea vedenpainetta.
Jos se ei onnistu, pitää asentaa poistoventtiili.
Hra Park. Pieni hetki.
- Mitä nyt? - Menemme ulos.
- Minne? - Rin-in luokse pizzalle.
Toki.
- Näkemiin. - Mennään.
Katso parveketta. Asialle pitäisi tehdä jotain.
Ta-daa!
- Uskomatonta. - Eikä.
Teitkö tämän oikeasti itse?
Sen maku on vielä ilmiömäisempi. Käykää kiinni.
Miltä maistuu?
Paljonko reseptikilpailun palkinto on?
- Viisi miljoonaa. - Se on sinun.
Lyön tuplasummasta vetoa.
Suunnittelitteko tämän? Miksi olette niin mukavia?
Objektiivisesti ajatellen tämä on herkullista.
Näyteillepano on täydellinen.
Sinulla on hyvä estetiikan taju.
Mikä tämän pizzan nimi on?
Minun pitää miettiä sitä.
Älä huoli. Teillä on täällä markkinoija.
Ja kirjailija. Pitäisikö vähän miettiä?
Hei, odota. Jotain tulee nyt mieleen.
Odota.
Saammeko jotain vastineeksi nimen antamisesta?
Totta kai.
Tarjoan teille hyvän aterian, jos voitan.
Jae-wonkin pitäisi kutsua.
Eun-o. Kun työskentelet hänen kanssaan,
mikset yrittäisi iskeä häntä?
Silmäilitte toisianne tuolla.
Miksi teit noin?
KYLMÄUUTETTUA KAHVIA
Onko tämä tuotesijoittelua? Onko pakko?
Yritän parhaani.
Tuotesijoittelua.
Tässä. "Purista ja sekoita veteen"?
Kuinka kätevää.
Hyvä on. Puristan sitä näin.
Miksi luulet hänen antaneen minulle tämän kaulakorun?
Mitä se tarkoittaa?
En ole varma.
Mitä se voisi tarkoittaa?
Maistuu raikkaalta.
Ei ollut edes kirjettä.
Miksi ihmeessä -
tämä oli laukussani?
Ehkä hän jätti sen sinne vahingossa.
Siinä tapauksessa -
hänen olisi pitänyt palauttaa se. Eikö niin?
- Onko tämä edes minulle? - Se on hänelle.
Ostin sen heti palattuani Souliin -
antaakseni sen Seon-alle Cheonggyecheonissa.
En tavannut häntä,
mutta pidin sen silti.
En voinut heittää sitä pois.
Olen yleensä välinpitämätön.
Jestas.
Se vaivaa minua kovasti.
Mikä häntä vaivaa? Eikö hänellä ole kiire etsiä itseään?
Rehellisesti sanottuna,
tuo itsensä etsiminen…
Jestas.
Annan sen takaisin, kun näen hänet.
Miten voin taivutella hänet?
Minä vain…
Tein kaikkeni.
Ei ollut edes kirjettä,
joten en tiedä, mitä se tarkoittaa.
Onko sillä väliä?
Jos en jättänyt viestiä, eikö hänen pitäisi tulkita se?
Soitanko hänelle?
En vastaa hänen puheluihinsa. En koskaan.
Kappas vain.
NÄTTI IDIOOTTI.
En vastaa.
Valitsemaanne numeroon ei saada yhteyttä.
- Yrittäkää… - Mitä tämä on?
Mitä teen?
Eikö se ole selvää? Hänen pitäisi seurata sydäntään.
Miksi hän edes kysyy?
Mitä tämä on?
Kyeong-jun on uskomaton.
Rakennus on hänen työtään. Eikö hän olekin mahtava?
Se todella on upea.
Ystäväni rakensi tämän rakennuksen ja pitää tupaantuliaiset.
Heillä on jopa kirjakahvila.
Eikö olisi täydellistä, jos myisit uuden romaanisi siellä?
Entä sinä? Tule sinäkin.
Minäkö?
Minusta tulee vakioasiakas.
Hienoa. Mennään.
Odota. Palkkaavatko he osa-aikaisia?
Olisi mahtavaa työskennellä täällä.
Miten selviät neljästä osa-aikatyöstä?
Miksi ei?
- Eun-o, radiopuhelimesi. - Kiitos.
Voitteko siirtää valokuvausalueen ulkopuolelle?
Rakennuksen ja luonnon harmonia on tärkeää.
Se pitää vangita yhteen kuvaan.
- Selvä. - Kiitos.
- Voitko ensin katsoa yläkerran videot? - Toki.
Eun-o!
Tarkistan yläkerran kokemusalueen.
- Hae radiopuhelimesi myöhemmin. - Selvä.
Hän näyttää ammattilaiselta.
Hymysi säteili niin
Kuin siinä kuvassa Jota katsoin loputtomiin
Mitä tekisin sydämelläni?
Mitä teen rakkaudellani?
Sinun iltasi
Tähtesi
Kauniita olivat hetket Jotka sain viettää kanssas sun
Näytät upealta tänään.
Minulla on vähän kiire, joten nähdään myöhemmin.
Selvä.
Mitä tuijotat?
Ja tarkista alakerran ruoka- ja juomavarastot myöhemmin.
Toki.
- Onko raportoitavaa? - Ei.
Akustinen bändi esiintyy sovitusti ajallaan.
Erilliset tapahtumat sujuvat suunnitellusti.
Täällä on kuitenkin liikaa ihmisiä.
Jaetaan heidät kahteen ryhmään.
Selvä.
Tämä on tarkkailuhuone.
Jakakaa kakkosgallerian ihmiset kahteen ryhmään.
Kiitos.
Kiitos, että järjestit aikaa kiireistäsi huolimatta.
Mielelläni.
- Jae-won. - Hei.
Tämä on poikani.
- Hei, olen Park Jae-won. - Hyvänen aika.
Ei ihme, että kerskut pojallasi.
Tämä on upea paikka. Onnittelut.
Kiitos.
- Mennään. - Toki.
- Hyvä on. - Näkemiin.
- Isä.
Olen kiireinen, joten pitää mennä.
- Selvä. Nähdään. - Hyvä on.
Setä.
Tässä on tyttöystäväni.
- Hei, olen Suh Rin-i. - Hauska tavata.
Emmekö tervehtineet muutaman kerran yritykseni edessä?
Olemme tavanneet pari kertaa.
Halusin esitellä hänet virallisesti.
Olen kuullut sinusta paljon. Ehkä liikaakin.
Aina kun hän puhuu sinusta, hänen silmänsä kiiluvat hullun lailla.
Niinkö?
Katson sinua aina näin.
Olette yhä rakastavaisia kaikkien niiden vuosien jälkeen.
- Se on mukava nähdä. - Kiitos.
Mitä teet työksesi?
- Minä… - Aivan.
Valmistaudut jatko-opintoihin.
Kyeong-jun on kertonut aiemmin, mutta unohdan aina.
Professori Park.
Oli hauska tavata. Nähdään taas.
Toki.
- Hra Choi. - Niin?
Puhutaan myöhemmin.
PUHUTAAN TILASTA
Hyvä on.
Kohtasimme lukemattomia kriisejä.
Mutta pystyimme voittamaan ne.
Kiitos kuuluu -
tämän miehen sitkeydelle, jolla hän kiusasi kaikkia työtovereitaan.
Tiiminvetäjä Park Jae-wonin sitkeydelle.
Kieltäydyn tunnustamasta mitään muuta hänessä,
mutta tunnustan hänen sitkeytensä.
Hei, olen Park Jae-won, mies, joka kiusaa työkavereitaan.
Hauska tavata teidät kaikki.
Verrattuna eniten rakastamaani -
ja kunnioittamaani ihmiseen, johtajaani -
ja lukemattomiin konkareihini, minulta puuttuu kokemusta ja viisautta.
Siksi en voi muuta -
kuin olla sitkeä.
Uskon sanontaan: "Vilpittömyys voittaa."
Se soveltuu niin rakennusalaan -
kuin ihmissuhteiden luomiseen.
Siksi -
en halua tuottaa pettymystä niille, jotka luottavat minuun.
Pidän sinusta kiinni, kun kaadut.
Älä siis murehdi, keskity aaltoihin.
Minä keskityn sinuun.
Eun-o, tule tarkkailuhuoneeseen.
Hyvä on. Olen tulossa.
Kiitos!
- Hienoa työtä. - Kiitos, isä. Hyvää yötä.
- Lopetelkaa hyvin. - Kyllä, setä.
- Turvallista kotimatkaa. - Hei hei.
Hienoa työtä. Mene kotiin.
- Entä sinä? - Jään katsomaan, kun he pakkaavat.
Kenttätiimi hoitaa sen.
Ai niin. Voitko viedä Eun-on kotiin?
Toin hänet tänne, joten hän tarvitsee kyydin kotiin.
Toki. Älä huoli.
- Näkemiin. - Hei hei.
- Hyvää työtä, Kyeong-jun. - Samoin.
Anteeksi. Tiedätkö, missä nti Lee on?
- Näin hänen menevän ulos. - Selvä. Kiitos.
Kuka siellä?
Taisin juoda liikaa viiniä.
Miksi täällä on niin kylmä? Laita lämmitin päälle.
Se on jo päällä.
Miksi minun on niin kylmä?
Kuunteletteko te?
Se johtuu siis välisestänne tunnelmasta.
Tunnelma on yhtä kylmä kuin Siperiassa.
Riitelittekö te?
Hitto vie.
Voimmeko jutella?
Kiitos kyydistä. Hei hei.
- Heippa. - Hei.
Vaikuttaa vakavalta.
Mitä hän oikein tarkoitti?
Kerroitko Jae-wonin isälle, että lähden opiskelemaan?
Niin sanoin hänelle,
kun hän kysyi sinusta.
Miksi sanoit niin?
Se ei ole totta.
Rin-i.
Kun minulta kysytään, mitä tyttöystäväni tekee työkseen,
en tiedä, miten vastaisin.
Sano, että teen osa-aikatöitä.
Mitä vikaa siinä on?
En halua kertoa sitä.
He kyselevät sinusta.
"Miksi hän on yhä osa-aikatöissä?
Mikä hänen pääaineensa oli?
Kävikö hän edes yliopistoa?"
Sitä kuulee koko ajan.
Etkö sinäkin ole kyllästynyt?
Sitä on ärsyttävä selittää.
Entä sitten? Niin minä elän.
Inhoan sitä.
Siksi valehtelin.
En halua selittää niille, jotka eivät edes tunne sinua.
Sitä paitsi -
minäkään en pidä nykyisestä elämäntyylistäsi.
Mitä tarkoitat?
Sinun pitäisi ajatella jatko-opintoja -
tai etsiä vakituista työtä.
Haluaisin, että saat kunnon työn.
Miksi?
Miksi tekisin niin?
- Rin-i! - Kyeong-jun.
Et tunnu tietävän minusta mitään.
Unohda muut ihmiset.
Sinä se tiedät minusta vähiten.
Haluan elää vain välttämättömällä sen sijaan, että hukkuisin tavaraan.
En tarvitse mitään vain, koska muillakin on.
Sellainen elämäntapa ei sovi minulle.
En halua pysyä samassa työssä vuosia.
Tienaan vähemmän, mutta vapaa-aikaa on enemmän.
Minulla ei ehkä ole kunnon työtä,
mutta nautin yksinkertaisesta elämästä.
Etkö tiedä, mitä tarkoitan?
Tiedän. Olen vain huolissani.
Miksi olisit? Pärjään kyllä, Kyeong-jun.
Olen yhtä ahkera kuin muutkin -
ja rakastan nykyistä itseäni.
En ymmärrä, miksi olet huolissasi minusta.
Pärjäät siis?
- Kyllä, olen… - Sait yhtäkkiä potkut.
Miten voit hyväksyä sen?
Sitten etsit kiireesti toisen osa-aikatyön pärjätäksesi.
Koskaan ei tiedä, milloin saat taas potkut.
Ja silti muka pärjäät. Miten niin?
Ei tunnu hyvältä katsoa sinua tuollaisena.
Vereni kiehuu yhä, kun tiedän, että sinua kohdeltiin niin.
En pyydä hankkimaan hyväpalkkaista työtä.
Minä voin tienata.
Inhoan sitä, että sinua väheksytään -
ja kohdellaan huonosti.
Etkä voi työskennellä osa-aikaisesti ikuisesti.
Luuletko, että pystyt useisiin osa-aikatöihin -
yli 40-vuotiaana?
Rin-i.
Et voi elää näin.
Selvä, Kyeong-jun.
Ymmärrän tunteesi.
Mutta yksi asia.
Luulet, että elämäntavallani ei ole näkymää,
mutta olen omistautunut tälle.
Näin minä elän. Tämä on elämäni.
Teen kovasti töitä ja teen kaikkeni ollakseni onnellinen.
En sano, ettetkö tekisi kovasti töitä. Mutta maailma…
Muiden mielipiteillä ei ole väliä!
Sydämeni särkyy,
kun kuulen, että olet ajatellut minusta noin koko ajan.
Pidät minua holtittomana kakarana, joka ei osaa huolehtia itsestään.
Sitä olet ajatellut minusta.
Tuo ei ole totta.
Luulin, että ymmärtäisit.
Luulin, että kunnioitit ja tuit minua,
koska olet Kyeong-jun, et kuka tahansa.
Jos asia ei ole niin…
Jos se ei ole totta,
miksi jatkaisimme enää yhdessä?
Hei.
Lopeta.
- Nyt riittää. - Erotaan.
Rin-i.
Erotaan.
Kiellät minut.
Kiellät koko elämäni.
- Sanoin, ettei se ole sitä! - Valehtelit sedällesi!
Et taida tietää, miksi jätin äitini Britteihin ja tulin tänne?
On totta, että tulin, koska olin huolissani Eun-osta hänen kadottuaan.
Mutta myös koska -
en ollut onnellinen siellä äitini takia.
Hänkin valehteli kaikille minusta.
Hän kertoi heille,
että olen hänen siskontyttönsä, en hänen tyttärensä.
Hän kielsi minut.
Haluan erota.
Älä ota minuun enää yhteyttä.
En -
tiedä vieläkään,
millainen ihminen olen.
En ole tuntemasi Yoon Seon-a.
Kun saat tietää, kuka todella olen, saatat katua sitä.
Olen yhä pelkuri. Olen kömpelö.
Olen sekaisin.
Kyllä. Totta.
Et vieläkään tiedä, kuka olet.
Ja olet arka.
Niin olen.
Mutta -
en aio enää esittää kovaa.
Olen peloissani ja hermostunut.
Mutta -
yritän kertoa, mitä todella tunnen.
Olen yhä sekaisin.
En ole tuntemasi Yoon Seon-a.
Enkä ole vielä paras versio Lee Eun-ostakaan.
On lukemattomia asioita, jotka pitää korjata.
Sopiiko se -
sinulle yhä?
Totta puhuen -
ajattelin lähettää hänelle kirjeen kaulakorun kanssa.
Mutta ajattelin, että hänen olisi parempi tulkita lahja itse.
Yritän sanoa, että…
Eun-o, jätin jotain kertomatta.
Vanha Eun-o, joka oli kiltti ja rauhallinen,
Seon-a, johon rakastuin,
ja nykyinen Eun-o, joka ilmestyi eteeni.
He ovat kaikki sinä. He ovat kaikki Lee Eun-oja.
Rakastamani nainen -
on yhä sisälläsi.
Sopiiko se -
sinulle yhä?
"Kun hiljalleen löydät itsesi,
minäkin opin hiljalleen tuntemaan nykyisen sinäsi.
Yritän parhaani mukaan rakastaa sinua kunnolla."
Sitä se tarkoitti.
Toivottavasti hän tajuaa sen.
Mitä tulee korjattaviin asioihin,
tutustutaanko niihin yhdessä -
niiden poistamisen sijasta?
Ensin…
Ensin -
tapaillaan.
Selvitetään ensin, mitä se tarkoittaa.
Sopiiko?
Miksi olen hermostunut? Tämä ei ole edes ensisuudelmamme.
Minuakin jännittää.
Sydämeni pakahtuu kuin tämä olisi ensisuudelmamme.
Mitä luulet romantiikan olevan?
Matka todellisen minäni löytämiseksi.
Olen viimein oppinut, miltä tuntuu -
todella rakastaa jotakuta.
Se oli kurjaa ja tuskallista.
Siksi se on arvokkaampaa ja rakkaampaa.
Se on liian vaikeaa minulle.
Kaksi ihmistä tapaavat -
ja näyttävät toisilleen syvimmät tunteensa -
ja pahimmat hetkensä,
ja yrittävät tulla yhdeksi.
- Eikö niin? - Se on kiehtovaa.
Vihasin typerää itseäni, joten jatkoin pakenemista ja piileskelyä.
Mutta enää en pelkää.
Olen yhä aivan sekaisin, mutta jos hän on rinnallani,
haluan olla rohkeampi ja tarttua härkää sarvista.
Epäreilua.
Myönnän olleeni väärässä,
mutta en halua sen päättyvän näin.
Minusta erityisiä suhteita ei ole.
Ne voivat loppua koska tahansa.
Isoisäni viimeinen kirje on kuin silta Rin-in ja minun välillä.
Se on tämä.
Kerron siitä ensi kerralla.
Joka tapauksessa, tämän kirjeen takia -
eroamme on -
vaikea hyväksyä.
Jos on syy erota,
sitten niin pitää tehdä.
Suhde on kuin sota.
Helppo aloittaa, mutta aina yhtä vaikea lopettaa.
Toistaiseksi suhteeni on kuin tulitauko.
Se ei ole vielä ohi.
Seon-yeong, älä luovuta.
Päätä aselepo ja jatka etsimistä.
Kun olet uupunut,
tule kysymään uudestaan,
"Pidät Eun-osta, vai mitä?"
Sillä tekosyyllä -
voimme nähdä toisemme taas.
Olemme nyt virallisesti pari.
Mitä pitäisi tehdä?
- Ensin… - Niin?
Kutsu minua nimelläni.
Mikä nimesi on? Nti Lee Eun-o.
Eun-o.
Lee Eun-o!
- Hiljaa! - Eun-o!
Hyvä on, lopetan.
- Eun-o. - Mitä?
Mennään.
Sataa lunta.
- Pitääkö Eun-o lumesta? - Yhtä paljon kuin sateesta.
Mistä muusta hän pitää?
- Aurinkoisista päivistä. - Hyvä on.
- Kuumasta latesta. - Selvä.
- Kissan tassuista. - Vai niin.
- Kävelyistä jonkun kanssa. - Aivan.
Syreenien tuoksusta.
- Ja… - Ja?
Ja…
Park Jae-wonista.
Mitä?
Miten Yoon Seon-a voi olla Eun-o?
Onko Yoon Seon-a oikeasti ystäväni, Eun-o?
Hei. Hitto vie. Hölynpölyä. Miten se on mahdollista?
Oletko tosissasi? Tietäisin, jos se olisi totta.
Tietävätkö kaikki muut? Kuka muu tietää?
Odota.
Hetkinen. Soitan puhelun.
Geon ei vastaa.
Odota, soitan Rin-ille.
Hetki.
Minun ei pitäisi soittaa hänelle.
Hän vastasi. Olkaa hiljaa.
Haloo?
Kuulen miehen äänen.
- Onko tämä Rin-in numero? - Kyllä on.
Kuka sinä olet?
Missä Rin-i on?
Tekstitys: Eveliina Niemi