EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
#ROMANTISK
#FRISJÆL
#PIGEFORELSKELSE
#FRIVILLIGT SINGLE
#I ET LANGVARIGT FORHOLD
HVORDAN HAR KÆRLIGHEDEN DET?
HVAD ER DIT IDEELLE FORHOLD?
- Du siger det først. - Nej, dig først.
Først må jeg møde en, der kan lide mig.
Hvad mener du? Du bør møde en, du kan lide.
- Hvad? - Hvad?
- I skal kunne lide hinanden! - I skal kunne lide hinanden!
Når man er ung, forstår man ikke, hvor mirakuløst det er
at påbegynde et forhold med en, der også kan lide dig.
Det er kun muligt, når hele universet hjælper dig.
Efter noget tid glemmer man det hele tiden.
At vi kunne mødes, fordi universet hjalp os.
Jeg har ingen forventninger nu,
fordi jeg altid ser par gå til politiet efter et skænderi.
De spørger dig om dit ideelle forhold.
- Ærligt talt har jeg aldrig datet før. - Hvad?
Virkelig?
Med dit smukke ansigt?
Nå, men jeg finder nok en date snart.
Nogen vil komme til mig en dag
som en gave, uden at jeg skal lede efter hende.
Spontant.
Det siger han kun, fordi han er flot.
Tror du virkelig, du kan møde nogen uden at prøve?
- Taler du til mig? - Nej, det er til interviewet.
- Vi kan tale afslappet under interviewet. - Undskyld os.
Hej. Vi kommer for sent. Skynd dig.
At gøre sit bedste tæller også efter min mening.
Romantik er ikke kun spænding.
Så du det?
Min Kyeong-jun er ekspert.
Jeg gav alt, jeg havde i mig, da jeg datede.
Men nu er det for kedeligt.
Jeg synes stadig, det er det vigtigste i livet.
Man føler sig ensom alene.
Ville det ikke være betryggende
at have en på sin side i denne store verden?
Da jeg slog op med Seon-yeong, sagde jeg dette til hende:
"Kom til mig, når du savner din mor."
Men nu vil jeg sige dette:
"Gå rundt,
og gør alt, hvad du har lyst til.
Når du er færdig,
så lad os date en gang til."
Hun ved ikke, hvad det betyder.
Det gør hun ikke.
Lige som hun ikke vidste det dengang.
Byggeriet blev forsinket, fordi jeg måtte flytte trappen.
Vi var bekymrede for forsinkelsen.
Men det ser meget bedre ud end før.
Jeg troede, de ville brokke sig.
Men du klarede det.
Jeg er stolt. Godt gået, Jae-won.
De gav os endda en kasse mandariner.
Hvem troede du, jeg var? Du godeste.
Det er forbi, ikke?
- Opfør dig ikke skørt igen. - Okay. Det gør jeg ikke.
Giv mig bilnøglerne. Jeg åbner bagagerummet.
Vi har ikke brug for nøgler.
Sigt efter midten, og brug foden.
Hvad? Hvordan er det muligt?
Har du ikke prøvet det?
Har min bil også den funktion?
Naturligvis, din idiot.
Lad os se byhusene i Gapyeong, nu vi er her.
Det kan vi ikke. Vi har et møde med Eun-o.
Hvornår?
Du skulle have sagt det på forhånd, hvis vi havde et møde klokken 14.00.
Det var dig, der spildte vores tid ved at tage herhen,
når de tilbød at besøge os i stedet.
Hun kan vente.
- Hun er min ven. - Hey, Kyeong-jun.
Som en, der har mere erfaring med livet og arbejdet, vil jeg rådgive dig.
Det, du gør, er magtmisbrug.
Hvad snakker du om?
Du lader hende vente på dig!
- Det er magtsyge! - Okay, ti stille!
Jeg sætter farten op. Hold fast.
ARKITEKTUR OG MENNESKER
Jeg kom for tidligt. De vil tro, jeg er desperat.
Men jeg bør komme til tiden.
Vær dristig. Vær selvsikker.
- Jeg er ikke længere den dumme, gamle… - Eun-o.
Den gamle Eun-o var ikke dum.
Jeg har aldrig været dum.
Dit gamle jeg. Den nye dig. De er begge Eun-o.
De er alle Eun-o.
Hun har ret.
Gammel eller ny, jeg er stadig Lee Eun-o.
Måske begår jeg fejl i dag eller ødelægger festen i morgen.
Men det er okay.
Jeg kan godt.
Konklusionen er, at det hele slutter omkring klokken 19.00.
Her er detaljerne. Se her.
Vores ansatte gav
din idé om "en gåtur i nabolaget" en generøs bedømmelse.
Det ved jeg. Vi sagde noget lignende, da vi byggede det.
- "Et sted, der ældes med ynde." - Du har ret.
Det, jeg tænkte på, da jeg byggede det,
var et zelkovatræ.
I landområderne
er der altid et område, hvor naboerne kan slappe af.
Ja. Det er som et zelkovatræ,
der altid er der, når du kommer på besøg.
"Det ville være rart, hvis der var en bygning,
jeg kan gå hen til, når jeg går en tur."
Sådan fandt jeg på dette projekt.
Jeg har hørt, at hovedbegivenheden bliver som et afslappet talkshow.
Men vil han og jeg gøre det godt?
Fortæl ærligt om, hvordan I byggede det sted.
Maden og underholdningen bliver afslappet, ikke formel.
Er det derfor, vi tænder bål og bager søde kartofler?
Det er unikt.
Interessant. Jeg kan lide det.
Hr. Park, et øjeblik.
Jeg kommer. Tal videre.
- Okay. - Nå ja, Kyeong-jun.
Se, om vi må tænde bål der.
Måske siger de nej.
- Okay. - Tak.
Udfør det som planlagt. Bare send os det detaljerede budget.
Eun-o.
- Hvad synes du? - Om hvad?
Du stirrede på ham.
- Ser han godt ud? - Hvad snakker du om?
Okay, hvad skal vi gøre?
Lad os se. Ring til rådhuset.
Spørg, om de kan sænke vandtrykket.
Kan de ikke det, må vi montere en reducerende ventil.
Hr. Park. Øjeblik.
- Hvad er der? - Vi smutter ud.
- Hvorhen? - Hen for at spise pizza hos Rin-i.
Klart.
- Vi ses. - Kom så.
Se balkonen. Vi må gøre noget ved den.
Sådan!
- Det er løgn. - Det er løgn.
Har du virkelig selv lavet den?
Smagen er endnu mere fænomenal. Værsgo.
Hvordan smager den?
Hvad er præmien i denne opskriftskonkurrence?
- Fem millioner won. - Du vinder.
Jeg satser det dobbelte.
I har planlagt det her, ikke? Hvorfor er I så søde?
Nej. Helt objektivt er det virkelig lækkert.
Udsmykningen er perfekt.
Du har en god æstetisk sans.
Hvad hedder pizzaen?
Det må jeg tænke over.
Bare rolig. Du har en reklamemand her.
Og en forfatter. Skal jeg brainstorme?
Vent lidt. Jeg kommer i tanke om noget.
Vent.
Vent. Får vi noget til gengæld for at navngive den?
Det kan du tro.
Jeg giver en god middag, hvis jeg vinder.
Du burde også invitere Jae-won.
Hey, Eun-o. Mens du arbejder med ham,
hvorfor lægger du så ikke an på ham?
I kiggede en del på hinanden.
Hvad skulle det til for?
KOLDBRYGGET
Er det her produktplacering? Er det nødvendigt?
Jeg vil gøre mit bedste.
Produktplacering.
Her. "Presses ud og blandes med vand"?
Hvor smart.
Godt. Klem den sådan her.
Hvorfor tror du, han gav mig halskæden?
Altså. Hvad betyder det?
Jeg er ikke sikker.
Hvad kan det betyde?
Wow, det smager så friskt.
Der var ikke engang et brev.
Hvorfor i alverden
var den i min kuffert?
Måske efterlod han den der ved et uheld.
I så fald
skulle hun have givet mig den tidligere. Ikke sandt?
- Er den overhovedet til mig? - Ja, det er hendes.
Jeg købte den, så snart jeg kom tilbage til Seoul
for at give den til Seon-a ved Cheonggyecheon.
Jeg mødte hende aldrig,
men jeg beholdt den.
Jeg kunne ikke smide den væk.
Jeg er normalt meget nonchalant, men…
Jøsses.
Det går mig så meget på.
Hvad går hende på? Har hun ikke travlt med at finde sig selv?
Helt ærligt,
det med, at hun skulle finde sig selv…
Jøsses.
Jeg giver ham den, næste gang jeg ser ham.
Hvordan kan jeg overtale hende?
Jeg…
Jeg gjorde alt i min magt.
Der var end ikke en note,
så jeg ved ikke, hvad det betyder.
Skal det betyde noget?
Hvis jeg ikke skrev en note, skal hun så ikke selv fortolke det?
Skal jeg ringe til ham?
Nej. Jeg tager ikke telefonen. Aldrig.
Se her. Jøsses.
KØNT FJOLS
Nej. Jeg svarer ikke.
Personen, du har ringet til, er ikke tilgængelig.
- Ring venligst… - Hvad er det?
Hvad skal jeg gøre?
Er det ikke tydeligt? Hun bør følge sit hjerte.
Hvorfor spørger hun?
Hvad er det?
Kyeong-jun er utrolig.
Den bygning er hans værk. Er han ikke fantastisk?
Den er helt fantastisk.
Min ven byggede bygningen og holder housewarmingen.
De har endda en bogcafé.
Er det ikke perfekt, hvis du sælger din nye roman der?
Hvad med dig? Du skal med.
Mig?
Jeg bliver stamkunde.
Vidunderligt. Kom så.
Vent. Vil de hyre deltidsansatte?
Det ville være fedt at arbejde her.
Hvordan vil du klare fire deltidsjobs?
Hvorfor ikke?
- Eun-o, din walkie-talkie. - Åh, tak.
Kan du flytte fotozonen udenfor?
Harmonien mellem bygningen og naturen er vigtig,
så den skal fanges i ét billede.
- Okay. - Tak.
- Kan du først tjekke videoerne ovenpå? - Klart.
Eun-o.
Jeg tjekker oplevelseszonen ovenpå.
- Hent walkie-talkien senere. - Okay.
Hun ser professionel ud.
Du havde et strålende smil
Som på det billede Jeg så på utallige gange
Hvad skal jeg gøre med mit hjerte?
Hvad skal jeg gøre med min elskede?
Din nat
Din stjerne
Hvert øjeblik jeg brugte På at elske dig var smukt
Du ser godt ud i dag.
Jeg har lidt travlt, så vi ses senere.
Okay.
Hvad glor du på?
Og tjek mad- og drikkevarerne i stueetagen senere.
Klart.
- Noget at rapportere? - Nej.
Det akustiske band spiller til tiden som planlagt.
Begivenhederne går som planlagt.
Men jeg synes, der er for mange mennesker herinde.
Så lad os dele dem op i to grupper.
Okay.
Dette er overvågningsrummet.
Del venligst dem i Galleri To op i to grupper.
Tak.
Tak, fordi du tager dig tid, selvom du har travlt.
Med fornøjelse.
- Jae-won. - Hej.
Dette er min søn.
- Hej, mit navn er Park Jae-won. - Du godeste.
Ikke så sært, du praler af din søn.
Det er et vidunderligt sted. Tillykke.
Tak.
- Okay så. - Ja.
- Okay. - Farvel.
- Far.
Jeg har travlt, så jeg må gå.
- Okay. Vi ses. - Okay.
Onkel.
Dette er min kæreste.
- Hej, jeg hedder Suh Rin-i. - Godt at møde dig.
Har vi ikke sagt hilst et par gange foran mit firma?
Jo, vi har mødt hinanden et par gange.
Jeg ville præsentere hende rigtigt.
Jeg har hørt meget om dig. Måske lidt for meget.
Hver gang han taler om dig, lyser hans øjne helt vildt.
Virkelig?
Jeg ser altid sådan på dig.
I to er stadig et kærligt par efter alle de år.
- Det er rart at se. - Tak.
Hvad laver du forresten?
- Jeg… - Nemlig.
Du skal i gang med din kandidat.
Kyeong-jun har sagt det før, men jeg glemmer det altid.
Prof. Park.
Det var rart at møde dig. Vi ses næste gang.
Klart.
- Hr. Choi. - Ja?
Lad os tale senere.
TAL OM RUMMET
Okay.
Vi stod over for utallige kriser.
Men vi overvandt dem
takket være
denne vedholdende mand, der plagede alle, han arbejdede med.
Den ihærdige holdleder, Park Jae-won.
Jeg nægter at anerkende andet ved ham,
men hans ihærdighed er det eneste, jeg anerkender.
Hej, jeg er Park Jae-won. Manden, der plager sine kolleger.
Godt at møde jer.
Sammenlignet med den, jeg elsker mest
og respekterer næstmest, vores direktør,
og mine utallige seniorer, mangler jeg erfaring og visdom.
Derfor bliver jeg nødt til
at være ihærdig.
Jeg tror på udtrykket: "Oprigtighed vinder."
Det kunne bruges om både byggeri
og om at opbygge forhold til mennesker.
Derfor
vil jeg ikke skuffe dem, der har stolet på mig.
Jeg holder dig, når du falder.
Så slap af, og fokuser på bølgerne.
Jeg vil fokusere på dig.
Eun-o, kom venligst til overvågningsrummet.
Okay. Jeg er på vej.
Tak!
- Godt arbejde. - Tak, far. Godnat.
- Afslut godt. - Ja, onkel.
- Kom godt hjem. - Farvel.
Godt arbejde. Gå hjem nu.
- Hvad med dig? - Jeg bliver her og ser dem pakke sammen.
Det tager feltholdet sig af.
Ja. Kan du sætte Eun-o af?
Jeg kørte hende, så hun har brug for et lift hjem.
Ja da. Bare rolig.
- Farvel. - Farvel.
- Godt arbejde, Kyeong-jun. - I lige måde.
Undskyld mig. Ved du, hvor frk. Lee er?
- Jeg så hende gå ud. - Okay. Tak.
Hvem er det?
Jeg har vist drukket for meget vin.
Hvorfor er her så koldt? Tænd for varmen.
Den er allerede tændt.
Hvorfor fryser jeg sådan?
Hører I efter?
Så det er på grund af stemningen mellem jer to.
Stemningen er lige så kold som Sibirien.
Har I skændtes?
Pokkers.
Kan vi tale sammen?
Tak, fordi du satte mig af. Farvel.
- Farvel. - Farvel.
Det virker alvorligt.
Hvad mente han?
Har du fortalt Jae-wons far, at jeg forbereder mig til kandidaten?
Det sagde jeg til ham,
da han spurgte mig om dig.
Hvorfor sagde du det?
Det passer ikke.
Rin-i.
Når folk spørger, hvad min kæreste arbejder med,
ved jeg ikke, hvad jeg skal svare.
Bare sig, at jeg arbejder deltid.
Hvad er der galt med det?
Det vil jeg ikke fortælle dem.
De vil blive ved med at spørge.
"Hvorfor arbejder hun stadig deltid?
Hvad var hendes hovedfag?
Gik hun på universitetet?"
Det hører man hele tiden.
Har du ikke også fået nok?
Det er irriterende at forklare.
Men hvad så? Sådan lever jeg.
Men jeg hader at gøre det.
Derfor løj jeg.
Jeg vil ikke forklare det for dem, der ikke engang kender dig.
Og…
Jeg kan heller ikke lide din livsstil.
Hvad mener du?
Jeg synes, du skal tage en kandidat
eller søge et fast job.
Du skal have et ordentligt job.
Hvorfor?
Hvorfor skulle jeg det?
- Rin-i. - Kyeong-jun.
Det virker, som om du intet ved om mig.
Glem alt om andre.
Du ved mindst om mig.
Jeg vil leve af det, jeg har brug for, i stedet for at have mange ting.
Jeg behøver ikke noget, bare fordi alle har det.
Og den livsstil passer mig ikke.
Så jeg vil ikke blive i ét job i mange år.
Jeg tjener mindre, men jeg foretrækker mere fritid.
Jeg har måske ikke et rigtigt job,
men jeg nyder en minimalistisk livsstil.
Forstår du, hvad jeg mener?
Ja. Jeg er bare bekymret.
Hvorfor dog det? Jeg er okay, Kyeong-jun.
Jeg arbejder lige så hårdt som alle andre,
og jeg elsker mit nuværende jeg.
Jeg forstår ikke, hvorfor du er så bekymret for mig.
Så du har det fint?
- Ja, jeg… - Du blev fyret ud af det blå.
Hvordan har du det med det?
Så får du et nyt deltidsjob for at få det til at løbe rundt.
Man ved aldrig, hvornår man bliver fyret igen.
Men du har det fint? Hvordan det?
Jeg har det ikke godt med at se dig sådan.
Det gør mig stadig rasende, at du blev behandlet sådan.
Rin-i. Jeg beder dig ikke om at få et vellønnet job.
Jeg kan tjene pengene.
Jeg hader, at folk ser ned på dig
og behandler dig dårligt.
Desuden kan du ikke arbejde deltid for evigt.
Kan du klare flere deltidsjobs,
når du er over 40?
Rin-i.
Du kan ikke blive ved sådan her.
Okay, Kyeong-jun.
Jeg forstår dig.
Men lige én ting.
Du tror måske, at min livsstil mangler en vision,
men jeg er dedikeret til det her.
Det er sådan, jeg lever. Det er mit liv.
Jeg arbejder hårdt og gør mit bedste for at være glad.
Jeg siger ikke, du ikke arbejder. Men verden…
Det er lige meget, hvad verden mener om mig!
Det, der knuser mit hjerte, er,
at det er det, du har tænkt om mig hele tiden.
Du så mig som et uforsvarligt barn, der ikke kunne klare sig selv.
Det er det, du har tænkt om mig.
Det passer ikke.
Jeg troede, du ville forstå mig.
Jeg troede, du respekterede og støttede mig,
fordi du er Kyeong-jun, ikke hvem som helst.
Men hvis det ikke er tilfældet…
Hvis det ikke passer,
hvorfor skulle vi så blive ved med at se hinanden?
Hey.
Stop der.
- Så er det nok. - Lad os slå op.
Rin-i.
Lad os slå op.
Du fornægter mig.
Du fornægter hele mit liv.
- Jeg sagde jo, det ikke var det! - Du løj for din onkel!
Du ved ikke, hvorfor jeg forlod min mor og kom hertil, vel?
Det er sandt, at jeg kom, fordi jeg var bekymret for Eun-o, efter hun forsvandt.
Men det var også, fordi
jeg slet ikke var glad der på grund af min mor.
Hun løj også for alle om mig.
Hun sagde…
…at jeg var hendes niece, ikke hendes datter.
Hun blev ved med at fornægte mig.
Jeg vil slå op.
Kontakt mig aldrig igen.
Jeg…
…ved stadig ikke,
hvilken person jeg er.
Jeg er ikke den Yoon Seon-a, du kender.
Når du finder ud af, hvem jeg virkelig er, vil du fortryde det.
Jeg er stadig en kujon. Jeg er klodset.
Jeg er et vrag.
Ja. Du har ret.
Du ved stadig ikke, hvem du er.
Og du er frygtsom.
Det er jeg.
Men…
…jeg vil ikke spille sej længere.
Jeg er bange og nervøs lige nu.
Men…
…jeg vil fortælle dig, hvad jeg virkelig føler.
Jeg er stadig et vrag.
Jeg er ikke den Yoon Seon-a, du kendte.
Og jeg er stadig ikke den bedste version af Lee Eun-o.
Der er utallige ting, jeg stadig skal ordne.
Er du stadig…
…okay med det?
Ærligt talt
overvejede jeg at sende hende et brev sammen med halskæden.
Men jeg tænkte, det ville være bedre for hende at fortolke gaven selv.
Det, jeg prøver at sige…
Eun-o, der er noget, jeg ikke har sagt.
Den gamle Eun-o, som var sød og rolig,
Seon-a, som jeg forelskede mig i,
og den nuværende Eun-o, som dukkede op foran mig…
De er allesammen dig. De er alle Lee Eun-o.
Kvinden, jeg elskede,
er stadig inde i dig.
Er du stadig…
…okay med det?
"Mens du langsomt opdager dig selv,
vil jeg langsomt lære dit nuværende jeg at kende.
Jeg vil forsøge at elske dig ordentligt."
Det var det, det betød.
Jeg håber, hun finder ud af det.
Hvad angår de ting, du vil fikse…
I stedet for at du fjerner dem,
skal vi ikke lære dem at kende sammen?
Først…
Dating.
Lad os først se, hvad det betyder.
Okay?
Hvorfor er jeg nervøs? Det er ikke engang vores første kys.
Også jeg.
Mit hjerte føles, som var det vores første kys.
Hvad tror du, romantik er?
En rejse for at finde mit sande jeg.
Jeg har lært, hvordan det føles
at elske nogen.
Det var forfærdeligt og smertefuldt.
Derfor er det noget dyrebart, der skal værnes om.
Det er for svært for mig.
To mennesker, der mødes
og viser hinanden deres dybeste følelser
og deres værste øjeblikke
og derefter stræber efter at blive én.
- Er det ikke det? - Det er fascinerende.
Jeg hadede mit dumme jeg, så jeg stak af fra det og gemte mig.
Men jeg er ikke bange mere.
Jeg er stadig et vrag, men hvis han er ved min side,
vil jeg være modigere og tage tyren ved hornene.
Det er uretfærdigt.
Jeg indrømmer, at jeg tog fejl,
men jeg vil ikke ende det sådan her.
Jeg tror ikke, der findes særlige forhold.
De kan stoppe når som helst.
Min bedstefars sidste brev er som en bro mellem Rin-i og mig.
Det er det her.
Jeg fortæller om det næste gang.
Men på grund af dette brev
er vores brud
lidt svært at acceptere.
Hvis der er en grund til at slå op,
må jeg hellere gøre det.
Et forhold er som en krig.
Det er nemt at begynde, men aldrig nemt at afslutte.
Lige nu er mit forhold som en våbenhvile.
Det er ikke slut endnu.
Seon-yeong, du må ikke give op.
Afslut våbenhvilen, og led videre.
Når du er udmattet,
så kom og spørg mig igen.
"Du kan lide Eun-o, ikke?"
Med den undskyldning
kan vi ses igen.
Vi er officielt et par fra i dag af.
Hvad skal vi gøre?
- Først… - Ja.
Kald mig mit navn.
Hvad hedder du? Frk. Lee Eun-o.
Eun-o.
Lee Eun-o!
- Stille! - Eun-o!
Okay, jeg stopper.
- Eun-o. - Hvad?
Kom så.
Det sner.
Wow, det sner.
- Kan Eun-o lide sne? - Ja, lige så meget som regn.
Hvad kan hun ellers lide?
- Solskinsdage. - Okay.
- Varm latte. - Godt.
- Kattepoter. - Jaså.
- At gå en tur med nogen. - Okay.
Duften af syrener.
- Og… - Og?
Og…
…Park Jae-won!
Hvad?
Hvordan kan Yoon Seon-a være Eun-o?
Så Yoon Seon-a er faktisk min ven, Eun-o?
Hej. Pokkers. Det er noget vrøvl. Hvordan det?
Laver du sjov? Så havde jeg vidst det.
Ved alle andre det? Hvem ved det ellers?
Vent.
Øjeblik. Jeg skal lige ringe.
Geon tager den ikke.
Vent, jeg ringer til Rin-i.
Vent.
Nå ja, jeg burde ikke ringe til hende.
Hun tog den. Vær stille.
Hallo?
Jeg kan høre en mandestemme.
- Er det Rin-is nummer? - Ja, det er det.
Hvem er du?
Hvor er Rin-i?
Tekster af: Anne-Li Wallmann