UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
#ROMANTIC
#SPIRIT_LIBER
#TOPITĂ_DUPĂ_EA
#CELIBAT_VOLUNTAR
#ÎNTR-O_RELAȚIE_SERIOASĂ
CUM E VIAȚA TA AMOROASĂ?
Ce e locul ăsta?
Nu era cazul să-l închiriați doar pentru un interviu.
SĂ DISCUTĂM DESPRE CE S-A ÎNTÂMPLAT ACUM ZECE MINUTE
Doar mă știți.
- Îmi place să mă sărut. - Cred că mi-am pierdut mințile.
Cum adică ți-ai pierdut mințile?
- De ce-am făcut așa ceva? - Ce vrei să spui?
- Regret. - Măi! Ce?
Tocmai ai spus că regreți?
A zis că regretă… Ce porcărie!
Serios? Chiar ai zis că regreți?
Vorbești serios?
Stai puțin!
Știi ce? Gândește-te bine înainte să răspunzi!
Dacă o să spui că acum regreți,
o s-o iau razna, sincer îți spun.
- Regret. - La naiba!
Știi ce? Tu m-ai sărutat prima!
Tu m-ai sărutat mereu prima. Chiar și în Yangyang.
- Da, cred că o luasem razna. - Cum adică?
Nu ai luat-o razna. Ești îndrăgostită de mine.
Tu… Stai puțin!
Uite! Uită-te la asta!
Am aruncat verigheta asta în Cheonggyecheon.
Faptul că acum o are ea înseamnă
că a intrat în apă într-o zi friguroasă și a recuperat-o.
Știi ce? Eu n-aș putea să fac niciodată așa ceva.
Mă iubeai.
Te-am iubit pe atunci.
Mi-ai frânt inima când ai aruncat-o în Cheonggyecheon,
așa că m-am dus pe frig și am scos-o din apă.
Da. Așa ai făcut. Dar de ce?
- Și acum? - Acum regret.
Regret că am recuperat-o și că te-am sărutat.
Uitați-vă la ea, oameni buni!
Uitați-vă la ea!
Uitați-vă la ea, oameni buni!
Și țineți minte fața asta!
Ea m-a sărutat prima, dar acum spune că regretă.
Îmi smulge inima din piept!
Să o denunț pentru agresiune sexuală?
Să mă denunți? Și tu m-ai sărutat.
Bine. Te-am sărutat. Și ce?
Te plac, așa că eu nu regret.
Și eu te plac. Așa că te-am sărutat.
Dar tot regret.
Te plac.
Asta e drept.
Dar momentan, nu ești prioritatea mea.
Bine. Deci mă placi.
Bine. Atunci să te-aud! Ce e așa important pentru tine momentan?
Sunt sigură că ți-a spus deja Kyeong-jun
cât de fraieră și de enervantă eram.
Fiindcă ai fost logodită cu alt tip?
Și ce? Ce-i cu asta?
Nu-mi pasă câtuși de puțin.
Ce-i așa mare chestie?
Ce legătură are asta cu faptul că mă placi?
Poate că pentru tine nu contează, dar pentru mine, da.
Era un secret pe care mi-aș fi dorit să-l iau cu mine în mormânt.
Acum că l-ai aflat, mă simt umilită.
„Umilită”? Și cu mine cum rămâne?
Uită-te la mine!
Te implor să te împaci cu mine, ca un idiot.
Par nebun în clipa asta.
- Termină! Ne văd oamenii. - Nu-mi pasă!
Să ne vadă! Uitați-vă la noi! Sunt nebun!
Nu-mi pasă. Să ne vadă! Nu mă deranjează.
Ei deja cred că-s nebun. Să ne vadă!
Știi ce?
Ești foarte egoistă.
Bine. Sunt egoistă.
Mă compătimesc, mă apreciez și mă prețuiesc pe mine însămi.
Am decis să trăiesc numai pentru mine.
Prefer să fiu o femeie groaznică decât o toantă nătângă.
Și tu ai spus că Lee Eun-o e enervantă.
Nu mai suntem aceiași oameni care s-au îndrăgostit în Yangyang.
Ne-am văzut unul pe altul în cele mai rele clipe.
Crezi că am mai putea să fim fericiți împreună?
Mă doare capul.
O iau razna.
Ce să fac? Poate să-mi spună cineva?
Ce mă fac? O să fac orice îmi ziceți.
Nu. Știi ce, Seon-a…
Nu.
Lee Eun-o. Am de gând…
să mă răzbun.
Serios. O să mă răzbun.
Există vreo cale
să o fac să plângă?
Oare cum să fac să verse lacrimi de sânge?
Spuneți-mi!
Ce? Să întâlnesc pe altcineva?
Asta n-ar rezolva nimic.
Încă o plac pe Eun-o.
Și nu ar fi nedrept față de cealaltă femeie?
Nu pot să ies cu altcineva în starea asta.
Eu sunt cel nebun în clipa asta.
În fine, nu contează.
Nu contează. Nu.
Știți ce? Nu pot să trec cu vederea.
Uitați! O să vă arăt.
S-a zis cu tine!
Bine. Fie.
IDIOATA NEBUNĂ
- Alo? - Cum poți să dormi în clipa asta?
Ce?
Mi-a închis?
E de necrezut!
- Ce e? - Cum poți să dormi în clipa asta?
Mi-e somn. Și ce?
Ți-e somn? Doamne,
tu chiar ești cumplită!
- La naiba! - Știu.
Tu…
Ești groaznică.
Sunt.
Alo?
Cred că nu e în toate mințile. Iar mi-a închis.
Nu-mi închide!
Nu închide! Te rog să nu-mi închizi!
Și în plus,
nu adormi!
Dacă o să adormi,
o să-mi pierd mințile, o să fie o tortură.
Bine. N-o să adorm.
Da. Bine.
Pur și simplu
rămâi așa.
Bine. Așa o să fac.
Apropo, dacă eu sunt personajul negativ aici,
tu ce ești?
Eu sunt…
Eu sunt tipul dement.
- Știi că ești dement? - Da.
E numai vina ta.
Dar știi ce?
Chiar regreți că m-ai cunoscut?
Nu regret.
Nici eu.
Am făcut multe lucruri nebunești după ce te-am cunoscut.
Dar nu regret că te-am cunoscut.
Când eram cu tine,
mi-a plăcut fiecare clipă.
Am încercat lucruri noi, pe care îmi dorisem mereu să le fac.
Și…
am fost foarte recunoscătoare
pentru că mă plăceai.
De asta aveam nevoie atunci.
Voiam să devin altcineva.
Și voiam să fiu iubită.
Tu chiar crezi
că nu erai tu însăți în Yangyang?
Încă nu știu.
Nu știu dacă m-am schimbat
sau dacă sunt doar Lee Eun-o prefăcându-se că e Yoon Seon-a.
Am încercat să-mi spun mie însămi să nu redevin
fraiera de dinainte.
Dar sunt momente când și efortul acela pare lipsit de autenticitate.
Asta e.
Prioritatea ta.
Ai dreptate.
Eu
vreau să-mi descopăr adevăratul sine.
Vreau să știu din ce-s făcută.
Încă nu știu cine sunt cu adevărat.
Dar nu vreau să redevin cea de dinainte.
Îmi pare rău că sunt așa.
Dar…
pentru mine e mai important să mă regăsesc.
În clipa de față, e mai important
să am grijă de mine
decât să te iubesc.
Dă-mi cheia.
Bună ziua. Cu ce vă pot ajuta?
Bună ziua! A căzut oglinda din partea asta.
Ia-le!
Ca să nu mai am remușcări.
Bine.
Nu vreau să te simți vinovată.
Poftim.
Ai lăsat-o la mine acasă în seara aceea.
Ai zis că te regăsești.
Mult noroc!
Bine.
Nu-mi spui să am grijă de mine?
O să ne vedem la muncă.
Da. Ai dreptate. Ne vedem.
Ai lipit furculița?
Știam eu.
Vrei o bicicletă nouă?
Nu, mersi. Vreau altceva.
O sută de sărutări.
Să-mi spui „te iubesc” de o sută de ori.
Și o sută de îmbrățișări.
Să fie diseară?
Diseară?
Nu.
Tocmai spăl așternuturile.
Diseară dorm la Eun-o.
Cumpără-ți odată alt set de așternuturi! Te rog!
Te implor!
SEON-YEONG
Ți-am găsit în sfârșit adresa. Vino afară! Sunt în fața casei tale.
Unde e?
În fața cărei case o aștepta?
E frig. Haide!
- Ce vrei? - Scuze.
Atențiune! Pe loc repaus.
Atențiune!
Ia uite la derbedeii ăștia! Am zis: „Atențiune!”
Îți lași greutatea pe un picior?
Stai cum trebuie!
M-ai lovit!
Da, te-am lovit. Și ce-o să faci?
Să ne ducem la poliție sau la Ministerul Educației? Alege tu.
Și-așa e destul de rău că fumați,
dar e și mai rău că aruncați chiștoacele pe stradă.
Puneți mâna și adunați chiștoacele și aruncați-le cum trebuie!
Chiar acum!
Acum!
Adunați-le mai repede!
Ce caută șervețelul ăla aici? Ți-ai suflat nasul?
Hai, mișcați-vă mai repede!
Uite, chiar acolo! Ridică-l!
- Uite, ridică-l! - Ți-ai suflat nasul?
Vezi-ți de treaba ta, domnule!
Ești înalt.
Ce derbedeu nerușinat!
- Știi câți ani am? - Ce-mi pasă mie?
Mă enervezi.
Te enervează?
Cum îndrăznești să cauți ceartă în timp ce te muștruluiesc?
Vino-ți în fire!
Și să știi că el e iubitul meu.
Nu-l deranja! O să-i strici fața aia arătoasă.
Exact.
Sunt iubitul ei.
M-ai auzit?
Ți-am zis să mai lași de la tine cu asemenea studenți.
Știi cât de înfricoșători sunt puștii?
Nu-i nimic. Eu sunt și mai și.
Da, asta așa e.
De ce-ai zis că ești la mine acasă?
Nu ți-am găsit casa, așa că am făcut un mic experiment.
Voiam să văd dacă mă găsești tu după ce-ți dau mesaj.
Încă ți-e dor de mama ta?
Da. Mi se face dor de ea când beau.
Și când mă tăvălesc pe podea, cu o mahmureală de moarte.
Când mă plimb noaptea târziu pe străzi
și când mă ceartă directorul școlii fiindcă am întârziat.
Cum de ți-e dor de mama ta
numai în situații în care ar fi furioasă pe tine?
Am senzația că o să vină să mă salveze.
Temperamentul ăsta l-am moștenit de la mama.
„Măi, fată! N-ar trebui să trăiești așa.
Vino-ți în fire!”
Am senzația
că o să-mi apară în vise ca să mă certe.
Ce-ai vrea să-i spui dacă ai vedea-o?
Aș vrea să-i spun că există un tip pe care nu mi-l pot scoate din minte.
E foarte molâu și foarte urât.
E un idiot.
Atunci de ce l-ai părăsit?
De ce nu m-ai oprit?
Nu ești genul de femeie pe care o pot opri eu.
Te-am așteptat.
Am crezut că o să mă oprești
și o să-mi spui să mă mai gândesc.
Voiam să mă implori să rămân.
Așa că am așteptat, dar tu nu te-ai întors.
Dacă ar fi fost vorba de altcineva, aș fi trecut mai departe
și nu mi-ar fi păsat.
Dar fiindcă era vorba de tine, m-am enervat, m-am supărat…
și m-am întristat rău.
Știi cât de special ești pentru mine?
Oricând îi ziceam vreunui tip că mi-e dor de mama, el spunea:
„Fruntea sus!
Știu cum te simți.
Și eu m-aș simți la fel.”
Dar tu ai fost altfel.
„Oricând ți se face dor de mama ta, vino la mine.”
Ai fost singurul tip care a spus asta.
Uită-te la tine!
Nu încerci să mă consolezi.
Mă lași să vorbesc despre mama oricât am eu chef.
Bănuiesc…
că la fel am vrut să fiu și eu pentru tine.
O placi pe Eun-o, nu?
Nu.
E prima dată când spui „nu”.
Pe Lee Eun-o și Suh Rin-i
eu nu le consider femei.
Și chiar dacă le-aș considera femei,
tu ești cea mai frumoasă
și mai sexy.
Ce?
Scuze că n-am zis-o până acum.
De ce n-ai spus asta mai devreme?
Credeam că tu cauți o scuză să te desparți de mine.
Credeam că nu mă mai iubești
și vrei să te desparți.
De ce nu pot
să fiu într-o relație pe termen lung cu un tip?
Poate că ai relații scurte,
dar sunt pasionale.
Fiecare moment contează.
De acum, n-o să te vizitez nici dacă o să-mi fie dor de mama.
O să mă descurc singură.
Pun punct final relației noastre.
Asta voiam să-ți spun.
Ninge de fiecare dată când ne vedem.
N-o să ningă mult.
Hai să ne despărțim aici.
Auzi?
Știi…
Dacă-i mai vezi pe derbedeii ăia pe alee,
spune-le că ești iubitul meu.
Am senzația că într-o zi te vor pocni.
Drept cine mă iei?
Când o să-ți iei o slujbă adevărată, cu normă întreagă?
Scoate portofelul, domnule șomer!
Nu sunt șomer, sunt romancier.
N-ai mai publicat nimic de trei ani.
M-am întâlnit cu editorul acum câteva zile.
De trei ani te tot întâlnești cu el
și tot n-ai publicat nimic.
Mereu îmi pui sare pe rană.
Uite cardul.
Bem bere în seara asta?
Nu. Azi aprind lumânarea.
De ce? Ce s-a întâmplat?
Îți spun mai târziu.
- La cât ieși din tură? - La zece.
Dar dorm la voi.
Azi mi-am spălat așternuturile.
Pari entuziasmată.
Nu e enervant să vii mereu?
Mai cumpără-ți un set și gata!
Ar fi o risipă. Îmi ajunge un set.
Pleacă!
Pune-le și singur!
Azi aprind lumânarea.
Am ceva să vă spun. La mine, la zece.
Nu se poate!
E rândul meu să aprind lumânarea.
Ziua lumânării?
Ei trei sunt prieteni încă de la grădiniță.
Când unul dintre ei aprinde o lumânare, ceilalți doi ascultă.
Asta am auzit.
Eu? M-am mutat la altă școală când eram în clasa a doua,
așa că nu-s prieten din copilărie.
I-am reîntâlnit prin Rin-i.
Mai țineți minte?
Acum un an
am dispărut o vreme,
apoi m-am întors în Seul.
Sigur e frig la mine în casă.
Cum? De ce-s aprinse luminile?
De ce e așa de cald aici?
M-ai speriat.
Ce cauți aici?
Ce cauți în casa mea?
M-am gândit
că o să fie frig când vii.
Ți-am spălat așternuturile.
Și am scos plapuma de iarnă.
Eu credeam că voi găsi apa și curentul tăiate.
M-am ocupat eu de facturi.
Așa-i că e frig afară?
Da.
E ger.
Știai că s-a întors Rin-i?
- Când? - Când a auzit că ai dispărut.
S-a dus tocmai până în Busan să te caute.
Despachetează și hai să mâncăm!
Mai întâi sun-o pe Rin-i.
Cred că ea a venit des aici să verifice.
Erau pe ușă. Le-am pus eu aici, ca să le vezi.
Eun-o, sunt Rin-i.
Făceam curat și am găsit gândaci în orez. Ți-am cumpărat o pungă nouă.
Nu e pe gratis. Când te întorci, vreau banii înapoi.
Am pus curry în frigider.
Sper să vii să-l mănânci curând.
Unde naiba ești?
Când te întorci, o să ne certăm urât.
Să te întorci curând, Eun-o! Mi-e dor de tine.
EUN-O, MĂNÂNCI BINE?
EUN-O, AM FĂCUT CURAT!
AM SPĂLAT CHIAR ȘI PĂTURILE!
Pe atunci,
mi-ați păstrat casa caldă.
Și m-ați așteptat amândoi.
Mulțumesc.
Ce-a fost a fost. De ce aduci vorba de asta acum?
Sunt sigură că aveți multe întrebări și vreți niște răspunsuri
de la mine.
Știu că n-ați întrebat nimic ca să nu mă simt prost.
Am știut de la început, dar m-am prefăcut că nu.
În schimb, m-am ascuns în spatele bunătății voastre.
Îmi pare rău.
Scuze
și vă mulțumesc.
Așadar…
Dacă ți-e greu, ne spui mai târziu.
Da, Eun-o. Nu e musai să ne spui azi.
Ne vedem tot timpul.
Nu.
Nu mai pot să fug iar.
Am ținut secrete față de voi.
Îmi pare rău.
Nu vreau să mai fac asta.
Eu…
Eu sunt…
Yoon Seon-a.
Eu am furat camerele lui Jae-won.
Ce greu e să spui adevărul!
Sincer,
nu m-am schimbat deloc.
Sunt aceeași proastă de Lee Eun-o.
De ce spui că ești proastă?
Pe atunci, credeam că s-a întâmplat pentru că sunt eu proastă.
De ce-ar fi fost vina ta? Era vina lui Kang Min-su.
Cât despre oferta de muncă, vina a fost a companiei, nu a ta.
Eu doar
nu voiam ca Jae-won să afle cât de proastă am fost.
Chiar nu voiam.
Uram faptul că fata pe care o cunoscuse Jae-won era un fals.
Și nu voiam ca el să afle
de ce m-am dus tocmai până în Yangyang.
Nu voiam să aflați nici noi, pentru că e jenant și umilitor.
Sunt așa de supărată pe tine!
Și eu.
Cum ai putut să ții secretul ăsta? De ce mai suntem prieteni?
Îmi pare rău.
Dar n-am făcut-o pentru că n-aș fi crezut că suntem prieteni.
Voiam să păstrez tăcerea.
Nu voiam să afle nimeni.
Eun-o.
Am ceva să-ți spun.
Fosta Eun-o
nu era o proastă.
Are dreptate.
Erai bună și blândă.
O plăceam foarte mult pe fata aceea.
Și eu.
Și o plac și pe fata aceasta.
Acum plângi când ai chef, zâmbești mult,
te enervezi ușor,
te miști cu repeziciune și te prostești întruna.
De aceea te plac.
Fata aceea, fata asta. Amândouă sunt Eun-o.
Toate sunteți Eun-o.
Așa că nu vreau să te mai aud spunând așa ceva.
De ce plângi?
Fiindcă plângi tu.
Nu plânge, Rin-i.
Nici tu.
Scuze.
De ce-ți ceri scuze?
Draga mea Eun-o.
Mă simt singură.
De ce sunt așa de singură?
Ai lăsat-o la mine acasă în seara aceea.
Ai zis că te regăsești.
Mult noroc!
Ce e asta?
Chiar așa. Și tu voiai să aprinzi o lumânare.
Cine, eu?
De ce? Ce s-a întâmplat?
Eu
m-am despărțit de Seon-yeong
înainte să vin la supermarket.
Dar vă despărțiserăți acum trei ani.
Ne-am despărțit din nou.
Când îmi povestea ceva, inima mea pur și simplu…
Gata cu lumânarea pe ziua de azi! Mă duc să mă spăl.
Chiar și așa,
cred că ți-a fost greu.
Trebuie să lucrezi, nu?
Da, mai am de muncă.
Bine, du-te! Pleacă!
Subtitrarea: Dorina Ivan