A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
#ROMANTIKUS
#SZABAD SZELLEMŰ
#LÁNYOS RAJONGÁS
#ÖNKÉNTES SZINGLI
#HOSSZÚ TÁVÚ KAPCSOLATBAN
MILYEN A SZERELMED?
Mi ez a hely?
Nem kellett volna ilyen szép helyet bérelnetek az interjúhoz.
BESZÉLJÜNK ARRÓL, MI TÖRTÉNT TÍZ PERCCEL EZELŐTT
Ismertek.
- Szeretek csókolózni. - Tuti elment az eszem.
Hogy érted azt, hogy elment az eszed?
- Miért csináltam? - Hogy érted ezt?
- Bánom. - Hé! Micsoda?
Azt mondtad, bánod?
Azt mondta, bánja? Ez őrület.
Komolyan? Azt mondtad, hogy bánod?
Tényleg így gondolod?
Várj!
Tudod, mit? Gondold át jól a válaszod!
Ha most azt mondod, bánod,
meg fogok őrülni. Komolyan mondom.
- Bánom. - A fenébe!
Hé, te csókoltál meg először.
Mindig te csókoltál meg először. Jangjangban is.
- Ja. Tutira megőrültem. - „Megőrültél”?
Nem vagy őrült. Szeretsz engem.
Te… Várj csak!
Nézd! Ezt nézzétek!
Én a Cshonggjecshonba dobtam a gyűrűmet.
Az, hogy nála van, azt jelenti,
hogy a hidegben bement a vízbe, és kiszedte.
Tudjátok, mit? Én nem lennék képes ilyesmire.
Szerettél.
Akkor szerettelek.
Összetört a szívem, amikor a Cshonggjecshonba dobtad,
ezért a hidegben kiszedtem a vízből.
Igen. Kiszedted. De most?
- Most mi van? - De most már bánom.
Bánom, hogy kihalásztam, és a csókot is.
Nézzétek meg! Mindannyian!
Nézzétek meg!
Nézzétek meg! Mindannyian!
És emlékezzetek az arcára!
Ő csókolt meg először, de azt mondja, bánja.
Kitépi a szívem.
Jelentsem fel szexuális zaklatásért?
Feljelenteni? Visszacsókoltál.
Jó. Visszacsókoltam. Na és?
Kedvellek, ezért nem bánom.
Én is kedvellek, ezért megcsókoltalak.
De én bánom.
Kedvellek.
Igaz, hogy kedvellek,
de most nem te vagy az elsődleges.
Oké. Kedvelsz.
Jól van, akkor halljuk! Mi olyan fontos most neked?
Kyeong-jun már biztosan elmondta,
milyen ostoba és elkeserítő voltam.
Hogy jegyben jártál valakivel?
Na és? Mi van akkor?
Egyáltalán nem érdekel.
Miért olyan nagy dolog az?
Mi köze van ahhoz, hogy te is kedvelsz engem?
Neked talán nem számít, de nekem igen.
Titok volt, amit a sírba akartam vinni anélkül, hogy bárki rájönne.
Te rájöttél, és azt érzem, megaláztak.
„Megaláztak”? Na és én?
Nézz rám!
Idiótaként könyörgök, hogy fogadj vissza.
És most őrültnek tűnök.
- Elég! Néznek minket. - Nem érdekel!
Hadd nézzenek! Nézzetek csak! Őrült vagyok!
Nem bánom. Nézhetnek. Nekem mindegy.
Amúgy is őrültnek hisznek. Hadd nézzenek!
Tudod, mit?
Igazán önző vagy.
Jó. Önző vagyok.
Magamat szánom, becsülöm és kedvelem legjobban.
Csak magamért akarok élni.
Inkább legyek szörnyű nő, mint ostoba piszmogi.
Eun-o szerinted is elkeserítő volt.
Nem azok vagyunk, akik Jangjangban egymásba zúgtak.
Láttuk egymás legrosszabb pillanatait.
Szerinted boldogok lehetünk együtt?
Fáj a fejem.
Meg fogok őrülni.
Mit tegyek? Meg tudja mondani bárki?
Mit? Megteszem, amit mondtok.
Nem. Tudjátok, mit? Seon-a…
Nem.
Lee Eun-o. Én majd…
bosszút állok.
Úgy ám. Bosszút állok.
Van rá mód,
hogy megríkassam?
Van rá mód, hogy véres könnycseppeket hullajtson?
Áruljátok el!
Mi? Jöjjek össze valakivel?
Az semmit sem old meg.
Még kedvelem Eun-ót.
Csak rosszul érezné magát az a nő.
Így nem randizhatok mással.
Jelenleg én vagyok az őrült!
Mindegy.
Mindegy. Nem.
Tudjátok, mit? Nem hagyhatom annyiban.
Tessék! Nézzétek! Majd megmutatom.
Halott vagy.
Jó. Oké.
ESZELŐS
- Halló? - Hogy vagy képes most aludni?
Mi?
Letette?
Teljességgel hihetetlen.
- Mi van? - Hogy tudsz most aludni?
Álmos vagyok. És?
„Álmos”? Jó ég, te aztán…
igazán rettenetes vagy.
- A fenébe! - Tudom.
Te…
borzalmas vagy.
Az vagyok.
Halló?
Biztos, hogy elment az esze. Megint letette.
Le ne tedd nekem!
Ne tedd le! Kérlek, ne tedd le!
És…
ne is aludj el!
Ha megteszed,
abba beleőrülök, és kínhalált halok.
Oké. Nem fogok.
Oké. Jó.
Csak…
maradj így!
Jó. Így maradok.
Amúgy meg, ha én vagyok a rossz,
akkor mi vagy te?
Én vagyok…
az őrült pasas.
- Tudod, hogy őrült vagy? - Igen.
Minden miattad van.
De tudod, mit?
Tényleg bánod, hogy találkoztunk?
Nem bánom.
Én sem.
Sok őrültséget tettem, miután találkoztunk,
de sosem bántam meg.
Amikor veled voltam,
azt végig szerettem.
Olyasmiket próbáltam ki, amiket mindig is akartam.
És…
azért, amiért kedveltél,
nagyon hálás voltam.
Akkor erre volt szükségem.
Valaki más akartam lenni.
Azt akartam, hogy szeressenek.
Tényleg…
őszintén hiszel benne, hogy Jangjangban nem voltál önmagad?
Még mindig nem tudom.
Nem tudom, hogy megváltoztam,
vagy csak Lee Eun-o vagyok, aki Yoon Seon-ának adja ki magát.
Megpróbáltam emlékeztetni magam, hogy ne térjek vissza
az ostoba régi énemhez.
De van, amikor még ez az erőfeszítés is hamisnak tűnik.
Ez az.
A prioritásod.
Igazad van.
Meg…
akarom találni az igazi énem.
Tudni akarom, milyen fából faragtak.
Még mindig nem tudom, ki is vagyok én.
De nem akarok az lenni, aki régen voltam.
Sajnálom, hogy ez vagyok valójában.
De…
fontosabb megtalálni önmagamat.
Gondoskodni önmagamról…
egyelőre fontosabb…
mint téged szeretni.
A kulcsot!
Jó napot! Miben segíthetek?
Üdvözlöm! Letört a visszapillantó.
Vedd el!
A lelkiismeretem miatt.
Oké.
Nem akarom, hogy bűntudatod legyen.
Tessék!
Ott hagytad, amikor nálam aludtál.
Azt mondtad, önmagadat keresed.
Sok sikert!
Oké.
Nem mondod, hogy vigyázzak magamra?
Az irodában találkozunk.
Igen. Igazad van. Szia!
Megragasztottad a villát?
Tudtam.
Kérsz egy új bicót?
Nem, köszi. Valami mást akarok.
Száz csókot.
Száz „Szeretlek”-et.
És száz ölelést.
Mit szólsz a ma estéhez?
Ma este?
Nem.
Most ágyneműt mosok.
Ma Eun-ónál alszom.
Vegyél még egy garnitúra ágyneműt! Kérlek!
Könyörgök!
SEON-YEONG
Végre tudom, hol laksz. Gyere ki! A lakásod előtt vagyok.
Hol van?
Kinek a lakása előtt vár?
Hideg van idekint. Ne már!
- Mit akarsz? - Elnézést!
Vigyázz! Pihenj!
Vigyázz!
A kis tejfölösszájúak! Azt mondtam, vigyázz!
Fél lábra támaszkodsz?
Állj rendesen!
Megrúgott!
Igen. Megrúgtalak. És mit fogsz csinálni?
A rendőrségre menjünk, vagy az Oktatási Hivatalhoz? Ti döntötök.
A dohányzás önmagában is elég rossz,
de eldobni a cigicsikket az utcán még rosszabb.
Kezdjétek el felszedni a csikkeket, amiket eldobáltatok!
Most rögtön!
Most!
Szedjétek össze! Gyorsan!
Miért van itt egy zsepi? Kifújtad az orrodat?
Jó ég! Tempósabban!
Hé, itt. Vedd fel!
- Vedd fel! - Kifújtad a nózidat?
Uram, törődjön a saját dolgával!
Jó magas vagy.
Szemtelen tejfölösszájú!
- Tudod te, hány éves vagyok? - Miért érdekelne?
Idegesít.
„Idegesít”?
Hogy merészelsz kötekedni, amikor büntetésben vagy?
Szedd össze magad!
Amúgy meg ő a fiúm.
Hagyd békén! Még megsérül az a csinos arca.
Így van.
A fiúja vagyok.
Hallod?
Mondtam, hogy hagyd az ilyen diákokat.
Tudod te, milyen ijesztőek?
Sebaj, én ijesztőbb vagyok.
Igen, ez igaz.
Miért írtad, hogy a lakásomnál vagy?
Nem találtam a lakásod, így kipróbáltam valamit.
Meg akartam tudni, megtalálsz-e, ha írok.
Hiányzik még az anyukád?
Igen. Hiányzik, amikor iszom,
amikor másnaposan a földön fetrengek,
amikor éjszaka az utcákat járom,
és amikor az igazgató kioktat, mert késtem.
Miért csak olyan helyzetekben
hiányzik az anyukád, amikor dühös lenne rád?
Úgy érzem, a megmentésemre siet majd.
Hirtelen haragú vagyok, mert rá ütöttem.
„Hé! Nem így kéne élned!
Szedd össze magad!”
Úgy érzem,
megjelenik álmomban, hogy lehordjon.
Mit mondanál, ha találkoznátok?
Elmondanám, hogy van egy srác, akit nem tudok kiverni a fejemből.
Rohadt lassú és nagyon csúnya.
Teljesen idióta.
Akkor miért dobtad őt?
Miért nem állítottál meg?
Nem olyan nő vagy, akit meg tudnék.
Vártam rád.
Azt hittem, megállítasz,
és megkérsz, gondoljam át.
Azt akartam, könyörögj, hogy maradjak.
Így hát vártam, de nem jöttél vissza.
Bárki más esetén egyszerűen továbblépek.
Még csak nem is érdekelt volna.
De mivel rólad volt szó, nagyon mérges, ideges és…
szomorú lettem.
Tudod, milyen különleges vagy nekem?
Ha elmondtam a pasiknak, hogy hiányzik anya, azzal jöttek:
„Fel a fejjel!
Megértem, mit érzel.
Én is ugyanúgy éreznék.”
De te más voltál.
„Amikor hiányzik anyukád, gyere hozzám!”
Egyedül te mondtad ezt nekem.
És most is.
Nem próbálsz megvigasztalni.
Inkább hagyod, beszéljek anyáról.
Azt hiszem…
ilyen akartam lenni neked.
Kedveled Eun-ót?
Nem.
Először mondtad, hogy nem.
Lee Eun-o. Suh Rin-i.
Nem nőként látom őket.
De még ha úgy is látnám őket,
te vagy a legszebb…
és a legszexibb.
Micsoda?
Mondhattam volna előbb.
Miért nem mondtad?
Azt hittem, kifogást keresel, hogy szakíts velem.
És kiszerettél belőlem,
ezért akartál szakítani.
Miért nem megy
a hosszú távú kapcsolat egy sráccal?
A románcaid talán rövidek,
viszont szenvedélyesek.
Minden pillanat számít.
Nem kereslek többé, akkor sem, ha hiányzik anya.
Magam fogom átvészelni.
A kapcsolatunknak örökre véget vetek.
Emiatt jöttem most.
Akárhányszor találkozunk, havazik.
Nem fog sokáig esni.
Itt váljon el az utunk!
Figyelj!
Tudod…
ha újra beléjük botlasz a sikátorban,
mondd, hogy a fiúm vagy!
Az a gyanúm, hogy egy nap megütnek.
Minek nézel te engem?
Mikor lesz rendes, nem részmunkaidős melód?
Csak vegye elő a tárcáját, Állástalan úr!
Nem vagyok állástalan. Író vagyok.
Három éve már, hogy bármit is kiadtál.
Nemrég egyeztettem egy szerkesztővel.
Három éve egyeztetsz,
mégsem adtál ki semmit.
Mindig sót szórsz a sebembe.
Itt a kártyám.
Hé, sörözni fogunk ma este?
Nem, ma gyertyát gyújtok.
Miért, mi a baj?
Később elmondom.
- Mikor végzel? - Tízkor.
De nálatok alszom.
Kimostam ma az ágyneműt.
Izgatottnak tűnsz.
Nem idegesítő átjönni?
Vegyél még egy garnitúrát!
Pazarlás. Elég egy garnitúra.
Most menj!
Pakold be te!
Ma gyertyát gyújtok.
Valamit tudnotok kell. Nálam. Tízkor.
Ilyen nincs.
Most rajtam van a sor.
A gyertyanap?
Ők hárman óvoda óta barátok.
Ha egyikük gyertyát gyújt, a másik kettő hallgat.
Én ezt hallottam.
Én? Másodikban átmentem egy másik iskolába.
Nem vagyok a gyerekkori barátjuk.
Rin-i révén találkoztunk újra.
Emlékeztek?
Egy évvel ezelőtt
teljesen eltűntem,
majd visszajöttem Szöulba.
Biztos hideg van a lakásomban.
Ez meg mi? Miért ég az összes lámpa?
Miért van itt meleg?
Megrémítettél.
Mit keresel itt?
Miért vagy a lakásomban?
Azt gondoltam,
hideg lesz, ha jössz.
Kimostam az ágyneműdet.
És kivettem a téli ágyneműt.
Azt hittem, ki fogják kapcsolni az áramot, és elzárják a vizet.
Befizettem a számlákat.
Nincs hideg odakint?
De.
Nagyon hideg van.
Rin-i visszajött. Tudtad?
- Mikor? - Amikor meghallotta, hogy eltűntél.
Még Puszanba is elment megkeresni.
Pakolj ki! Együnk!
Előbb hívd fel Rin-it!
Rin-i gyakran benézhetett.
Az ajtón voltak. Odatettem, hogy lásd őket.
Eun-o, Rin-i vagyok.
Takarításkor rizszsizsikeket találtam, így vettem új rizst.
Nem ingyen volt. Fizesd ki, ha visszajöttél!
Raktam curryt a hűtőbe.
Remélem, hazajössz, és megeszed.
Hol a csudában vagy?
Nagy csetepatéra számíts, ha hazajössz!
Siess haza, Eun-o! Hiányzol.
EUN-O, ESZEL RENDESEN?
EUN-O, KITAKARÍTOTTAM!
A TAKARÓKAT IS KIMOSTAM!
Akkor…
melegen tartottad a lakásomat.
És mindketten megvártatok.
Köszönöm!
Ez mind már a múlté. Minek bolygatni?
Biztos rengeteg kérdésetek van, és választ vártok rá…
tőlem.
Tudom, hogy figyelmességből nem kérdeztétek.
Végig tudtam, de tettettem, hogy mégsem.
Ehelyett a kedvességetek mögé rejtőztem.
Sajnálom!
Ne haragudjatok…
és köszönöm!
Szóval…
Elmondhatod máskor, ha nehéz.
Így van, Eun-o. Nem kell ma elmondanod nekünk.
Hisz mindig találkozunk.
Nem.
Nem futhatok el megint.
Titkolóztam előttetek.
Ne haragudjatok!
Ezt nem akarom újra.
Én…
Én vagyok…
Yoon Seon-a.
Én loptam el Jae-won kameráit.
Oly nehéz elmondani az igazat.
Őszintén szólva…
semmit sem változtam.
Még mindig ugyanaz az ostoba Lee Eun-o vagyok.
Miért hiszed, hogy ostoba vagy?
Akkoriban azt hittem, azért történt, mert ostoba vagyok.
Miért lenne a te hibád? Kang Min-su hibája volt.
Ahogy az állásajánlat is. A cég hibája volt, nem a tiéd.
Én csak
nem akartam, hogy Jae-won rájöjjön, milyen ostoba vagyok.
Nagyon nem.
Utáltam, hogy hamis volt a lány, akit Jae-won Jangjangban megismert.
És nem akartam, hogy Jae-won rájöjjön,
miért mentem egészen Jangjangig.
Nem akartam, hogy ti rájöjjetek, mert kínos és megalázó.
Úgy haragszom rád.
Ahogy én is.
Hogy titkolhattad el ezt? Mire valók a barátok?
Sajnálom!
De nem azért, mert azt hittem, nem vagyunk barátok.
Magamban akartam tartani.
Csak nem akartam, hogy bárki megtudja.
Eun-o!
Valamit el kell mondanom.
A régi Eun-o
nem volt ostoba.
Igaza van.
Kedves és jószívű voltál.
Nagyon szerettem a régi éned.
Én is.
És szeretem az új énedet is.
Most sírsz, amikor akarsz, sokat mosolyogsz,
könnyen dühbe gurulsz,
gyorsan továbblépsz, és bolondozol.
Ezek miatt szeretlek.
A régi éned, az új éned. Mindkettő Eun-o.
Mindegyik Eun-o.
Szóval nem akarom, hogy még egyszer ezt mondd.
Miért sírsz?
Mert te is sírsz.
Ne sírj, Rin-i!
Te se!
Sajnálom!
Mit sajnálkozol?
Drága Eun-óm!
Magányos vagyok.
Miért vagyok olyan magányos?
Ott hagytad, amikor nálam aludtál.
Azt mondtad, önmagadat keresed.
Sok sikert!
Ez micsoda?
Tényleg, te is gyertyát akartál gyújtani.
Ó, hogy én?
Miért, mi a baj?
Én…
szakítottam Seon-yeonggal,
mielőtt a boltba mentem.
De ti három éve szakítottatok.
Újra szakítottunk.
Amikor mondott nekem valamit, a szívem egyszerűen…
Ennyit a gyertyanapról. Megyek, megmosakszom.
Még így is…
biztosan nagyon nehéz lehetett.
Menned kell dolgozni, nem?
Aha, van még munkám.
Jó, menj! Távozz!
A feliratot fordította: Makatura Judit