PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
#ROMANTIK
#VOLNOMYŠLENKÁŘKA
#VÁŽNĚ ŠIK
#DOBROVOLNĚ SINGLE
#V DLOUHODOBÉM VZTAHU
A CO VAŠE LÁSKA?
Co je to?
Nemuseli jste kvůli rozhovoru pronajímat tak nóbl podnik.
POJĎME SI PROMLUVIT O TOM, CO SE STALO PŘED DESETI MINUTAMI
Znáte mě.
- Rád se líbám. - Asi mi přeskočilo.
Jak to myslíš? Jak přeskočilo?
- Co jsem to provedla? - Co to říkáš?
- Lituju toho. - Hej? Cože?
Řeklas, že toho lituješ?
Řekla, že toho lituje… To je šílené.
Vážně? Řekla jsi, že toho lituješ?
Myslíš to vážně?
Počkej!
Víš co? Dobře si rozmysli, co odpovíš.
Jestli zopakuješ, že toho lituješ,
tak se zblázním. Myslím to vážně.
- Lituju toho. - Sakra.
Vždyť jsi mě políbila první.
Vždy začneš. I v Jangjangu jsi mě políbila první.
- Protože mi přeskočilo. - Jak „přeskočilo“?
Nejsi blázen. Jsi do mě zamilovaná.
Ty… moment.
Podívej. Podívejte se na tohle.
Ten prstýnek jsem vyhodil do Čchongječchonu.
To, že ho má, znamená,
že vlezla v té zimě do vody a vytáhla ho.
Víš co? To bych nikdy neudělal.
Milovalas mě.
Tehdy ano.
Zlomilo mi srdce, když jsi ho hodil do Čchongječchonu,
tak jsem pro něj v té zimě vlezla.
Ano, tos udělala. Ale?
- A co teď? - Teď toho lituju.
Že jsem ho vytáhla i že jsem tě políbila.
Podívejte se všichni na ni.
Podívejte na ni!
Tady ji vidíte!
A zapamatujte si tu tvář!
Políbila mě první a teď toho prý lituje.
Láme mi to srdce.
Mám ji zažalovat za sexuální obtěžování?
Zažalovat? Taky jsi mě políbil.
To ano, políbil. A co?
Mám tě rád a nelituju toho.
Taky tě mám ráda. Proto jsem tě políbila.
Ale stejně toho lituju.
Mám tě ráda.
Vážně tě mám ráda,
ale teď mám na starosti jiné věci.
Dobře. Máš mě ráda.
Fajn, poslouchám. Co je teď pro tebe tak důležité?
Kjong-džun ti už určitě řekl,
jak jsem byla hloupá a otravná.
Že jsi byla zasnoubená?
No a co? Co s tím?
To je mi úplně jedno.
Co na tom záleží?
Co to má společného s tím, jestli mě máš ráda?
Tobě to možná nevadí, ale mně ano.
Bylo to tajemství, které jsem si chtěla nechat jen pro sebe.
Tys to zjistil, a já se cítím trapně.
„Trapně“? A co já?
Podívej se na mě.
Zoufale tě prosím, ať se ke mně vrátíš.
Vypadám jako blázen.
- Přestaň, sledují nás. - To je mi putna!
Tak ať se dívají. Klidně se dívejte! Jsem blázen!
Je mi to jedno. Klidně ať se dívají.
Stejně mě mají za blázna. Jen ať se dívají.
Víš co?
Jsi sobecká.
Dobře, tak jsem.
Lituju se, cením si a uznávám sama sebe.
Chci totiž žít jen pro sebe.
Raději budu hnusná, než abych byla hloupá blbka.
A řekl jsi, že Un-o je otravná.
Už nejsme ten zamilovaný pár z Jangjangu.
Viděli jsme se v těch nejhorších chvílích.
Copak spolu teď můžeme být šťastní?
Bolí mě hlava.
Zešílím.
Co mám dělat? Může mi někdo poradit?
Co mám dělat? Udělám, co řeknete.
Ne. Víš co, Son-o…
Ne.
I Un-o. Já se
pomstím.
Přesně tak. Pomstím se.
Existuje způsob,
jak ji rozplakat?
Můžu ji přimět, aby plakala krokodýlí slzy?
Řekněte mi to.
Cože? Najít si jinou?
To by nic nevyřešilo.
Pořád mám rád Un-o.
To bych té druhé ublížil, ne?
V tomto stavu nemůžu chodit s jinou.
Jsem jako blázen.
To je jedno.
Tak nic. Ne.
Víte co? Nemůžu to nechat být.
Tady, podívejte. Něco vám ukážu.
Jsi mrtvá.
Fajn. Tak jo.
BLÁZNIVÁ BLBKA
- Haló? - Jak teď můžeš spát?
Cože?
Položila to?
To snad není možné.
- Co je? - Jak teď můžeš spát?
Jsem unavená. No a?
„Unavená“? Bože můj, ty jsi
fakt příšerná!
- Sakra. - Já vím.
Ty…
Ty jsi hrozná.
To jsem.
Haló?
Ta snad není při smyslech. Zase mi to položila.
Nepokládej to.
Nepokládej to. Prosím, nepokládej mi to.
A taky
nespi.
Když to uděláš,
zešílím a umučíš mě tím.
Dobře, jsem tu.
Fajn. Dobře.
Hlavně
tam zůstaň.
Dobře, zůstanu.
Hele, jestli já jsem ta špatná,
tak kdo jsi ty?
Já jsem…
ten blázen.
- Víš, že jsi blázen? - Ano.
Kvůli tobě.
Ale víš co?
Opravdu lituješ toho, žes mě poznala?
Toho nelituju.
Já taky ne.
Co tě znám, udělal jsem spoustu šíleností,
ale nelituju, že jsem tě poznal.
Když jsem byla s tebou,
každá chvíle byla skvělá.
Zkusila jsem věci, na které bych nikdy nepomyslela.
A…
toho, že jsi mě měl rád,
jsem si moc vážila.
Tehdy jsem to moc potřebovala.
Chtěla jsem se změnit.
A chtěla jsem být milována.
Opravdu…
si myslíš, že jsi to v Jangjangu nebyla ty?
Já vlastně nevím.
Nevím, jestli jsem se změnila,
nebo jestli jsem jen I Un-o, co si hraje na Jon Son-u.
Snažila jsem se, abych se nevrátila
k té hlupačce, kterou jsem bývala.
Ale občas se mi zdá, že i to je marná snaha.
Tak to je ono.
To, na čem ti záleží.
Máš pravdu.
Já…
chci najít sebe samu.
Chci vědět, kdo vlastně jsem.
Pořád nevím, kdo jsem.
Ale nechci být tou, kterou jsem bývala.
Je mi líto, že je to tak.
Ale…
najít sebe samu je důležitější.
Postarat se sama o sebe,
aspoň teď,
je víc než má láska k tobě.
Dej mi klíče.
Dobrý den, přejete si?
Dobrý den, upadlo mi zrcátko.
Vezmi si je.
Ať mám čisté svědomí.
Fajn.
Nechci, abys měla výčitky.
Tumáš.
Nechala jsi ho posledně u mě.
Říkáš, že se hledáš.
Tak hodně štěstí.
Dobře.
Neřekneš mi, ať se opatruju?
Uvidíme se v práci.
Ano, máš pravdu. Tak zatím.
Tys tu vidličku slepila?
Já to věděl.
Nechceš nové kolo?
Ne, díky. Chci něco jiného.
Stokrát políbit.
Stokrát říct: „Miluju tě.“
A stokrát obejmout.
Tak dneska večer?
Dneska?
Ne.
Zrovna peru povlečení.
Budu spát u Un-o.
Tak si kup náhradní! Prosím!
Prosím!
SON-JONG
Konečně vím, kde bydlíš. Jsem před domem. Vylez.
Kde je?
Kde může čekat?
Je zima, kruci.
- Co chcete? - Pardon.
Pozor! Pohov.
Pozor!
Vy jste mi ale grázlové. Říkám „pozor“.
Opíráš se o jednu nohu?
Postav se pořádně.
Vy jste mě kopla.
Jo, kopla. Co s tím naděláš?
Zajdeme na policii nebo k tobě do školy? Vyber si.
Kouření je samo o sobě špatné,
ale odhazovat nedopalky na ulici je ještě horší.
Takže hezky posbírejte všechny špačky, co jste tu vyhodili.
A hned.
Hned!
Sbírejte. Pohyb.
Co tu dělá ten kapesník? Ty jsi smrkal?
Bože. Pohněte si.
Hej, ještě tady. Seber to.
- Tady. Seber to. - Ty jsi smrkal?
Pane, starejte se o sebe.
Jsi docela čára.
A pěknej spratek.
- Víš, kolik je mi let? - Co je mi po tom?
Dost mě štveš.
„Štveš“?
Jak si dovoluješ hádat se, když dostáváš vyhubováno?
Vzpamatuj se.
Mimochodem, to je můj přítel.
Neštvi ho, nebo ti rozmlátí tu tvou pěknou tvářičku.
Přesně tak.
Jsem její přítel.
Slyšels?
Říkal jsem ti, ať ty studenty neřešíš.
Víš, jak děsivé jsou děti?
To nic, já jsem děsivější.
Jo, to je fakt.
Proč jsi psala, že jsi před domem?
Nemohla jsem ho najít, tak jsem experimentovala.
Chtěla jsem zjistit, jestli mě najdeš, když ti napíšu.
Pořád ti chybí máma?
Ano. Chybí mi, když piju,
když se mi točí hlava z kocoviny,
když chodím v noci ulicemi
a když mi nadává ředitel, že jdu pozdě.
Takže ti chybí
jen v situacích, kdy by se na tebe zlobila?
Mám pocit, že by mě přišla zachránit.
Tu horkokrevnost mám po mámě.
„Hej! Takhle nemůžeš žít!
Vzpamatuj se!“
Mám pocit,
že se mi zjeví ve snech a vynadá mi.
A co bys jí řekla?
Řekla bych jí, že pořád myslím na jednoho kluka.
Je hrozně natvrdlej a škaredej.
Totální kretén.
Tak proč jsi ho odkopla?
Proč jsi mě nezastavil?
Tebe nejde zastavit.
Čekala jsem na tebe.
Myslela jsem, že mě zastavíš
a řekneš mi, ať si to rozmyslím.
Přála jsem si, abys mě prosil.
Čekala jsem na tebe, ale nevrátil ses.
Za někým jiným bych udělala tlustou čáru
a bylo by mi to jedno.
Ale kvůli tobě jsem byla naštvaná, otrávená…
a smutná.
Víš, že jsi pro mě byl jedinečný?
Komukoli jsem řekla, že je mi smutno po mámě, odpověděl:
„Hlavu vzhůru.
Chápu, jak ti je.
Taky bych se tak cítil.“
Tys reagoval jinak.
„Když ti bude smutno po mámě, přijď.“
To mi žádný jiný kluk neřekl.
Tak vidíš.
Nechceš mě utěšovat.
Místo toho mě necháš o mámě mluvit, jak chci.
Asi…
jsem chtěla být k tobě stejná.
Líbí se ti Un-o, že?
Ne.
Poprvé jsi odpověděl ne.
I Un-o. Su Rin-i.
Nevidím je jako ženy.
A i kdyby,
ty jsi z nich nejhezčí
a nejpřitažlivější.
Cože?
Měl jsem ti to říct dřív.
Proč jsi mi to neřekl dřív?
Myslel jsem, že jsi hledala záminku k rozchodu.
Žes mě přestala milovat,
a proto ses chtěla rozejít.
Proč s nikým
dlouho nevydržím?
Sice miluješ krátce,
ale zato vášnivě.
Každý moment za to stojí.
Už za tebou nepřijdu, když mi bude smutno po mámě.
Zvládnu to sama.
Ten vztah ukončím jednou provždy.
To jsem ti přišla říct.
Kdykoli se potkáme, tak sněží.
Nebude sněžit dlouho.
Rozloučíme se.
Hele.
Víš co…
Když narazíš na ty grázly z ulice,
řekni jim, že jsi můj přítel.
Nejspíš ti jednou dají do zubů.
Za koho mě máš?
Kdy si seženeš stálou práci namísto brigád?
Koukejte zaplatit, pane Nezaměstnaný.
Nejsem nezaměstnaný, jsem spisovatel.
Už tři roky jsi nic nevydal.
Nedávno jsem jednal s nakladatelem.
Jednáš už tři roky
a nikdy ti nic nevydají.
Ty umíš nasypat do rány sůl.
Tady máš kartu.
Dnes pijeme pivo?
Ne. Dnes zapálím svíčku.
Proč? Co se stalo?
To ti řeknu pak.
- V kolik končíš? - V deset.
Ale spím u vás.
Vyprala jsem si povlečení.
Vypadáš nadšeně.
Není otrava chodit spát k nám?
Kup si náhradní.
To bych plýtvala. Jedno mi stačí.
Už běž.
Zabal si to sám.
Dnes zapálím svíčku.
Musím vám něco říct. V deset u mě.
To snad ne.
To já chtěl zapálit svíčku.
Zapálení svíčky?
Ti tři se kamarádí už od školky.
Když jeden zapálí svíčku, zbylí dva poslouchají.
Tak mi to říkali.
Já? Přestoupil jsem na jinou školu ve druhé třídě,
tak jsem je v dětství neznal.
Znovu jsme se potkali díky Rin-i.
Pamatujete?
Před rokem
jsem zmizela
a pak se vrátila do Soulu.
Dům bude pěkně vymrzlý.
Cože? Jak to, že je rozsvíceno?
A proč je tu teplo?
Vyděsils mě.
Co tu děláš?
Proč jsi u mě doma?
Napadlo mě,
že tu budeš mít zimu.
Vypral jsem ti povlečení.
A nachystal teplou deku.
Čekala jsem, že mi odpojí elektřinu a vodu.
Účty jsem zaplatil.
Je venku zima?
To je.
Mrzne.
Víš, že se Rin-i vrátila?
- Kdy? - Hned jak zjistila, žes zmizela.
Dokonce tě jela hledat do Busanu.
Vybal si. Najíme se.
Zavolej Rin-i.
Myslím, že sem Rin-i často chodila.
Byly na dveřích. Dal jsem je sem, ať jsou vidět.
Un-o, tady Rin-i.
Při úklidu jsem našla červy, tak jsem koupila novou rýži.
Není zadarmo. Až se vrátíš, zaplatíš mi ji.
Do ledničky jsem ti dala kari.
Snad se brzy vrátíš a sníš ho.
Kde jen můžeš být?
Až se vrátíš, zbiju tě.
Vrať se brzy, Un-o. Chybíš mi.
UN-O, JÍŠ DOBŘE?
UN-O, UKLIDILA JSEM DŮM!
VYPRALA JSEM I PEŘINY!
Tehdy
jste mi udržovali dům v teple.
A oba jste na mě čekali.
Děkuji vám.
To už je pryč. Proč to teď vytahuješ?
Určitě jste měli spoustu otázek a čekali jste,
že na ně odpovím.
Vím, že ze slušnosti jste se na nic neptali.
Vím to celou dobu, ale předstírala jsem opak.
Místo toho jsem využila vaší laskavosti.
Omlouvám se.
Omlouvám se
a děkuji vám.
Takže…
Jestli to nejde, řekni nám to jindy.
Ano, Un-o. Nemusíš o tom dnes mluvit.
Vidíme se pořád.
Ne.
Už nebudu utíkat.
Měla jsem před vámi tajemství.
Omlouvám se.
Už to neudělám.
Já…
Já jsem…
Jon Son-a.
Já jsem Če-wonovi ukradla foťáky.
Říct pravdu je fakt těžké.
Upřímně,
vůbec jsem se nezměnila.
Pořád jsem ta hloupá I Un-o.
Proč si myslíš, že jsi hloupá?
Tehdy jsem si myslela, že se to stalo kvůli mé hlouposti.
Proč z toho viníš sebe? Může za to Kang Min-su.
A stejně to bylo s tou prací. Chybu udělala ta firma, ne ty.
Jen jsem
nechtěla, aby Če-won zjistil, jak jsem hloupá.
To jsem fakt nechtěla.
Vadilo mi, že Če-wonova dívka z Jangjangu byla falešná.
A nechtěla jsem, aby Če-won zjistil,
proč jsem skončila v Jangjangu.
Nechtěla jsem ani, abyste to zjistili vy, protože je to trapas.
Zlobím se na tebe.
Já taky.
Proč jsi nám to tajila? K čemu máš kamarády?
Je mi to líto.
Není to tak, že jsem vás nepovažovala za kamarády.
Nechtěla jsem to říct nikomu.
Chtěla jsem, aby to nikdo nezjistil.
Un-o.
Něco ti řeknu.
Ta stará Un-o
nebyla hloupá.
Má pravdu.
Byla jsi hodná a srdečná.
Tvou starou verzi jsem měla ráda.
Já taky.
A mám tě ráda i teď.
Teď dovedeš plakat, usmívat se
a snadno se rozčílit,
rychle jednat a dělat kraviny.
Proto tě mám ráda.
Takovou, jakou jsi byla, i takovou, jakou jsi teď. Mám ráda Un-o.
Všechny její verze.
Takže už nic takového neříkej.
Proč pláčeš?
Protože pláčeš ty.
Neplač, Rin-i.
Ty taky ne.
Promiň.
Za co se mi omlouváš?
Moje milá Un-o.
Jsem tak sama.
Proč jsem tak sama?
Nechala jsi ho posledně u mě.
Říkáš, že se hledáš.
Tak hodně štěstí.
Co je to?
Počkat. Tys taky chtěl zapálit svíčku.
Co, já?
Proč? Co se děje?
No…
Já se rozešel se Son-jong,
než jsem šel nakoupit.
Ale to bylo před třemi lety.
Rozešli jsme se znovu.
Když mi něco říkala, srdce jako by mi…
Tím pro dnešek se svíčkami končíme. Jdu se umýt.
I tak…
to musí být pro tebe těžké.
Budeš ještě pracovat, že?
Ano, ještě tam něco mám.
Fajn, tak mazej. Běž.
Překlad titulků: Marie Pavlů