ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
#РОМАНТИЧНІ
#ВІЛЬНІДУХОМ
#ДІВОЧЕЗАХОПЛЕННЯ
#ВИБИРАЮСАМОТНІСТЬ
#УТРИВАЛИХСТОСУНКАХ
ЯК ТВОЄ КОХАННЯ?
Щасливої дороги додому.
Ино.
Ріні теж тут.
- Що відбувається? Чому ви тут разом? - Що?
Ти мала зустріч у його компанії?
Так.
Але всі документи, що ти вчора принесла, досі вдома.
Треба було все прискорити. Ось причина.
Ви не зобов’язані були відвозити мене додому, але наполягли.
Дякую. Щасливої дороги додому. Я піду першою.
Джевоне, хочеш рамену?
- Рамену? - Так.
Не турбуйте його. Він зайнята людина.
Ви ж не голодні, так?
Та ні, голодний.
Але ж ви не хочете рамену, так?
Та ні, хочу.
- Поїмо. У мене є час. - Добре.
Після вас. Припаркую машину.
- Особливий рамен Ино з молюсків! - Особливий рамен Ино з молюсків!
- Виглядає смачно. - Так.
Пані Лі, дякую.
Він такий смачний.
- Джевоне, вона його вигадала. - Що?
Я люблю молюсків. Як я не здогадався додати їх до рамену?
Ино.
У моєму так багато молюсків.
А в моєму…
- Коли ви починаєте працювати? - Я не починаю.
Ми поговорили. Мені не підійшли умови.
Це не вам вирішувати. Ми можемо не найняти вас.
- Ми наймаємо не всіх підряд. - Влада б’є вам у голову.
Ви погано читали запит.
Там сказано, що в конкурсі бере участь багато компаній,
а наші працівники оцінять пропозиції та проголосують.
Ми все чітко роз’яснили.
- Її можуть дискваліфікувати? - Так.
Не сміши мене. Не можуть.
Для інформації:
«О3» - найменша з компаній.
Розмір компанії не визначає її можливості.
Та я не маю часу, і моїй компанії це не підходить.
- Тому не беруся. - Ино.
Ти не в тому стані, щоб перебирати.
Чому це? Зараз У «О3» справи йдуть пречудово.
Я от-от пожну те, що посіяла, і отримаю сотні пропозицій.
Мабуть, Кенджун йому казав, що ти голодуєш.
Як це голодую? Неправда.
Тобі потрібен цей проєкт. Тобі краще виграти в конкурсі.
Дзвонив орендодавець. Хоче підняти оренду.
Що? Чому ти кажеш це тільки зараз?
Він дзвонив нині вранці.
Тому ще зовсім не пізно.
То й що? На скільки?
- На двадцять відсотків. - На двадцять?
Чорт! Як він може!
Він хоче, щоб ми вмерли цієї зими від холоду? То не жарт?
Є обмеження на орендну плату.
Її можна підняти не більш як на п’ять відсотків.
Ти що, дурень? Чому ти нічого не сказав?
Та й п’ять відсотків - це абсурд. Я що, монетний двір?
Я не можу більше платити.
Кенджун казав, що раніше Ино була добра та спокійна.
- У мене немає слів. - Хто вона така?
Це не моя кохана Юн Сона і не лагідна Лі Ино.
Ніяк її не зрозумію.
Передай орендодавцю, що я їду.
- Їдь. - Ти підписала договір.
Вибачте, що кажу це зараз,
але конкурс не за горами, Ино.
Так. Це зараз не на часі.
Хангель.
Якщо глянути витрати на технічне обслуговування будинку…
Пане Цой, у мене є до вас розмова.
У чому річ?
Я попросив власника будинку в Буам-доні дочекатися кінця цього місяця.
Чому ти так чіпляєшся за свій проєкт?
Вони не вселяться у встановлені строки. Де їм тоді жити?
Що ти їм казав раніше?
Що відмовишся, бо не можеш внести зміни.
- Щось вигадаю. - Звісно, ти знайдеш вихід.
Коли переплануєш цілий будинок.
Доведеться перенести водопровідні та каналізаційні труби.
Ти ж спеціаліст. Що з тобою таке?
Чому ти мовчиш? Відповідай.
Бо ти правий.
Кенджуне, усе, що ти кажеш, правда.
Ти колись цікавився,
скільки в Сеулі будинків віком від 100 років?
Менш як через 20-30 років їх усіх знесуть.
Якщо ми зведемо дім із запроєктованих матеріалів.,
я не хочу потім жалкувати.
Я хочу, щоб там прожило кілька поколінь тієї сім’ї.
Знову ти зі своєю маячнею. Чекай.
Даю тобі ще десять днів.
Більше не можу.
Як пройшла нарада щодо матеріалів?
Не знаю. Чому ти спізнився?
- Мав зустріч із пані Лі рано вранці. - Усе їй передав?
Наче так, але одну річ забув передати. Тому й зустрівся.
Що це?
Куди це Ино збиралася
з порожньою валізою?
- Що ти носиш на шиї? - Ага.
- Так, те, що ти носиш на шиї. - Для чого ті каблучки?
Алло.
Алло. Ви зайняті?
Пам’ятаєте церемонію відкриття, що ви проводили?
Можете надіслати рекомендаційний лист?
Я бачила кліп вашої компанії й хотіла вказати його.
Так. Я планую використати для виступу акустичну музику.
Можете надіслати ще список артистів?
Звісно, ви ж інвестуєте в мене.
Просто зачекайте. «О3» розростеться й допоможе вам.
Добре, дякую.
Гадаю, це підійде.
Подивімося.
- Ви прийшли до Ріні? - Так.
Значить, вона не казала.
Її сьогодні звільнили. Зовиця менеджера візьме…
Що? Це ж просто абсурд.
Тоді де Ріні?
Вона не приходила.
Тоді де вона? Удома її теж немає.
Вона ж не дитина. Боїшся, що вона загубилася?
- І ти погодився купити його за 350 тисяч? - Так.
Я піддався, бо вона мене діставала.
Я пошукав. Він таки коштує 1,2 мільйона.
Це відомий бренд.
Саме так. Знаєш що? Він новісінький.
Його не використовували й не виставляли. Він справді новісінький, ідіоте.
Чому ти сказав, що отримав безкоштовно?
Ти знову їй збрехав? Бо вона б розсердилася через ціну?
Не міг одразу здогадатися? Я тобі подавав усілякі знаки.
Справді?
З тебе жодної користі.
Зараз проблема - це ти, а не я. Чому ти ускладнюєш свій роман?
Хай той, що вже два роки сам, не читає мені нотацій.
Ради Бога, де вона зараз?
Чи її начальник здурів? Мені повідомити про незаконне звільнення?
- Так. - Думаєш?
Що, як вона зараз десь сидить і плаче?
Вона розлючена й засмучена.
Казала, що хоче ще одну роботу.
- Як її могли звільнити? - Кенджуне.
Ти не знаєш, яка Ріні є.
Не переживай. Я впевнений, що з нею все гаразд.
Впевнений? Звідки ти це знаєш?
- Ти її татусь? - Так і є, пане Цой.
Повертайся вже додому.
Молодець.
Тобі добре на повідці.
Що відбувається?
Я за тобою сумувала. Ти це знаєш?
І ось ти прийшов!
Я читаю твої думки.
Тоді ти мав знати, що я дуже хочу спагеті.
Ще б пак.
Я все про тебе знаю, Ріні.
Звісно, що знаєш.
- На вигляд смачно. - Готово. Мий руки.
Що?
Це треба викинути.
Ні, я приклею.
Поклади. Зараз буду.
Навіщо це приклеювати?
Ріні, ця переносна плита небезпечна.
Індукційну поверхню полагодять.
- Може, купити дешеву? - Дякую, що приготував поїсти.
Це так смачно. Я думала, що помру від голоду.
- Доїдай. Я приготував багато. - Ти теж.
Ріні.
Я чув, що тебе звільнили з магазину косметики.
Як ти дізнався?
Ти заходив туди? Треба було подзвонити.
Я маю нову роботу.
- Яку? - Я вигулюю собак.
Біля того майданчика є будинок, де тримають великого собаку.
Я вигулюватиму його щодня по дві години.
Вгадай, яка ставка.
За годину 15 тисяч вон. Значить, за дві години 30 тисяч.
Тобі не буде холодно? Ти зможеш так довго гуляти у таку погоду?
Ні, вигулювати собак цікаво.
Це фізична активність і заробіток.
Смачно.
Ріні.
А ти не хочеш учитися чи щось вивчати?
Я й так вчуся.
І ходжу на семінари з екології.
Ні, я не про таке навчання.
Хіба ти не казала, що хочеш бути вчителькою?
У дитинстві всі ми маємо великі мрії.
А я думаю, що ця професія тобі дуже підходить.
Ти ж любиш дітей.
Із тебе буде чудова вчителька початкових класів.
Може, вступиш до Національного університету освіти?
Обдумай це добре.
Я чув, що багато хто в пізньому віці вчиться на вчителя.
Кенджуне.
Я ще минулого разу казала, що це не моє.
Зараз я цілком задоволена своїм життям.
Крім того, навчання дороге.
У тебе ж є я. Якщо хочеш, я оплачу навчання.
Обдумай це.
До речі.
Маю щось показати.
Та-дам. Це 350 тисяч вон,
що Гон заплатив за той нічний столик.
Куплю тобі шарф.
Ось так. Доїдаймо.
Так смачно.
Це сусідній будинок. Номер 56-9.
Просять реконструювати стіну між ними й нашим будинком.
Дай глянути.
Ось так.
Ось так?
Ясно.
Є результати конкурсу на центр культури.
Агентство «О3».
Бачиш? Я казав, що вона виграє.
- Оформлюйте все. - Так, сер.
Після ремонту стіни вони заспокояться?
Стривай. Дай повідомити Ино результати конкурсу.
Звісно.
ПРОЄКТУВАЛЬНИК ЦЕНТРУ КУЛЬТУРИ КЕРІВНИК: ПАК ДЖЕВОН
Ти знала, що я рік тебе шукаю.
Ти дізналася від Ріні й Кенджуна, але нічого не зробила.
ЛІ ИНО
«О3»
«О ТРИ»
Пошук «Юн Сона» нічого не дав.
Я знайшла в магазині книгу, яку читав мій знайомий.
Братислава, Познань,
Трієст і Рига.
Назви міст незнайомі, тому вони здаються романтичнішими.
Він хотів разом гуляти європейськими вуличками.
Як справи?
У мене все чудово.
Що?
Ти казала, що забула.
Нині мене заполонили спогади, що зайнялися та розвіялися,
наче сон у коротку літню ніч.
ЛЮБОВ І МИР
Мої пропозиції відхилили й роботи не дали.
Попри постійну тривогу, що навіяла на мене смуток,
я досі тримаюся
завдяки спогадам, як я танцюю під дощем наче дитина.
Ці спогади повертають на мої вуста посмішку.
Лі Ино, ти зможеш.
Я завжди невдоволений.
Та коли закохуюся, стаю ніжним.
А ти яка, коли закохуєшся?
Але вдома люди все забувають і живуть собі далі.
То ти мене вже забула?
Це просто ще один спогад?
Ти нічого не знаєш про мене.
Про мої почуття, особистість, думки чи те, що я люблю.
Нічого не знаєш.
Нащо скакалки? Для вечірніх вправ?
- На себе подивися. Заходь. - Унизу чекає пакунок.
Чому не забрав?
Бо
він адресований тобі.
Ах ти ж…
- Що то було? - Що то було?
Що таке?
Що? «О3»?
Це ж машина Сона…
Тобто машина Ино.
Неймовірно.
Чому це мала бути саме її машина?
Не може бути.
Джевоне, ненормальний.
Як ти міг…
І що я їй тепер скажу?
Треба їй подзвонити.
І що сказати? Я зараз з розуму зійду.
Алло.
Мені дуже прикро, але я…
Ні. Це Пак Джевон.
Я паркував авто і, здається,
заїхав у твою машину. Прийди та глянь.
Нічого серйозного.
Лише подряпина.
Подряпинка. Малюсінька подряпинка.
Хіба це малюсінька подряпинка?
Що?
Відійди.
- Малюсінька? - Тобі здалека майже не видно.
Спершу вибий.
Слухай. Твоя машина ціла, а моя розбита.
Про що ти кажеш? Яке там «розбита».
Треба було поставити трохи…
- Це перед моїм будинком. - Так, ти права.
Як власниця будинку, ти мала припаркувати її трохи ближче.
Що я зробила не так? Я припаркувалась бездоганно.
Так, у всьому винен я. А ти не зробила нічого поганого.
Це я винен, що приїхав сюди і вдарив твою машину.
Це я винен, що я Пак Джевон,
а ти моя колишня дружина.
«Колишня дружина»? Схаменися.
- Не кажи цього. - Чому? Ти ж моя колишня дружина.
Коли я освідчився тобі, ти очікувала пропозиції. Чому? Це тебе дратує?
- Мене вже нудить. - «Нудить»?
Це тебе нудить?
Навіщо ти мене спокусила?
Мала прихований мотив, так?
Говорила про поля та про дощ, вмовляючи мене отримати права водія.
А ти міг і не западати на мене, коли я про все це говорила.
Хіба ти мене тоді не спокусив? Спокусив.
- У тобі було більше пристрасті. - Та невже? Коли?
Чому ти схопив мене за руку, коли ми познайомилися?
Я спокійно стояла, а ти мене схопив.
Ти грала в якусь гру. А я захотів приз.
Волею випадку переді мною була ти.
На відстані простягнутої руки.
Якби то була інша жінка, ти б ухопився за неї, а не за мене, так?
Що таке? Ти ревнуєш, чи що?
Забудь. Плати за ремонт.
І заплачу. Дзвони у страхову…
Ні, забудь. Скільки з мене?
- Хочеш показати, який ти багатий? - Яким чином це…
Мені казали, що ти була лагідна.
А зараз ти дуже дивна.
Хто б говорив. Поводився так безтурботно, а тепер наче схибнувся.
Це все через тебе!
Де ж ця лагідна Ино?
Забудь про Сона. Де вона?
Перед тобою. І що думаєш робити?
Ні, ти зовсім не добра.
Закладаюся, що ти завжди була підла.
- А Кенджун не знав. - Забери машину!
Добре. І заберу!
- Ти жахлива людина. - Машину забери, психу.
Чому ти копнула…
Це ж…
Обручка з нашого весілля.
Я викинув свою у Чхонгечхоні.
Де ж вона?
Що там?
Наша обручка?
Ні.
Я чув про каблучки у тебе на шиї…
- Це ж наші обручки, так? - Ні.
Як це ні? Вони наші.
- Забери ногу. - Вони не наші.
- Відійди. - Вони не наші.
Я був правий. Це наші обручки.
Я правий.
Поверни. Вони мої.
Я її викинув у Чхонгечхоні. Чому вона в тебе?
- Поверни їх. - Агов.
У чому твоя вигода?
Чому ти мене мучиш?
Чому?
Це ж наші обручки.
Ти своєї не викинула.
Ти збрехала, що все вже забула?
Я все дізнався.
Ти це про що?
У тебе були мої фотоапарати. Ти роздрукувала фото.
І про ці каблучки.
Це наші обручки. Ти свою весь час зберігала.
Ино, що тут відбувається?
Скажи, що ти насправді до мене відчуваєш!
Можеш просто вдати, що не знаєш мене?
Я…
Я дійсно не хочу, щоб про це дізналися мої друзі.
Соромишся особи, яку вдавала у Янг’янгу?
Ти виявився кузеном Кенджуна.
Так, ти права. Я його кузен. То й що?
Чому нам через це розходитися?
Ти не можеш мене відпустити?
А ти цього хочеш?
Ні, не хочеш.
Я це бачу.
Скажи.
Подивися на мене.
Ино.
Послухай, Ино.
Коли ти шукала у Чхонгечхоні мою обручку, про що ти думала?
Ти думала про мене.
Ти
досі кохаєш…
Переклад субтитрів: Маркіян Плесак