PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
#ROMANTIK
#VOLNOMYŠLENKÁŘKA
#VÁŽNĚ ŠIK
#DOBROVOLNĚ SINGLE
#V DLOUHODOBÉM VZTAHU
A CO VAŠE LÁSKA?
Tak dobře dojdi domů.
Un-o.
Je tu Rin-i.
Co se děje? Proč jste tu spolu?
Cože?
Aha, tys byla na jednání u něj ve firmě?
Jo.
Ale nechalas doma ty dokumenty, co včera přinesl.
Museli jsme to urychlit, proto.
Nechtěla jsem, aby mě vezl domů, ale nedal si říct.
Díky. Šťastnou cestu.
Půjdu dovnitř.
Če-wone, dáš si ramen?
- Ramen? - Ano.
Nezdržuj ho, má toho hodně.
Stejně nemáš hlad, ne?
Mám.
Ale nemáš chuť na ramen.
Mám.
- Rád si dám. Mám čas. - Dobře.
Jděte dovnitř, já zatím zaparkuju.
- Un-in extra ramen s mušlemi! - Un-in extra ramen s mušlemi!
- Vypadá to dobře. - To jo.
Díky, slečno Iová.
Vypadá to báječně.
- Sama to vymyslela. - Co?
Já mušle miluju. Proč mě nenapadlo dát je do nudlí?
Un-o.
Mám tam spoustu mušlí.
Já zase…
- Kdy pro ně začneš pracovat? - Nezačnu.
Jednali jsme, ale nelíbí se mi jejich podmínky.
Ty o tom nerozhoduješ. Nemusíme tě vybrat.
Nebereme jen tak někoho.
Co se předvádíš?
Nejspíš sis dobře nepřečetla zadání.
Zájemci mezi sebou soutěží.
Naši zaměstnanci nabídky vyhodnotí a budou hlasovat.
Řekli jsme to jasně.
- Můžete ji vyloučit? - Ano.
Neblázni, nevyloučí mě.
Abys věděla,
O3 je nejmenší z uchazečů.
Kvalita firmy nezáleží na její velikosti.
Ale stejně na to nemám čas a nesedí mi to.
- Takže to nevezmu. - Un-o.
Myslím, že si nemůžeš vybírat.
Proč ne? O3 se v poslední době daří.
Začínám sbírat plody své práce a dostávám spousty nabídek.
Kjong-džun mu nejspíš řekl, že nemáš co do pusy.
Jak co do pusy? To není pravda.
Být tebou, tak zaberu. Snaž se to získat.
Volal majitel domu, že nám zvýší nájem.
Cože? A to mi říkáš až teď?
Volal mi dnes ráno.
Takže ti to říkám hned.
Cože? O kolik?
- O dvacet procent. - Dvacet?
Sakra! Jak si to může dovolit?
Chce, abychom tu zmrzli? Myslí to vážně?
Nájemné je zastropované.
Může ho zvýšit maximálně o pět procent.
Pitomče! Proč jsi něco neřekl?
I pět procent je šílené. Tisknu snad peníze?
Víc nemůžu zaplatit.
Kjong-džun tvrdil, že Un-o bývala hodná a klidná.
- Nemám slov. - Tak kdo je tohle?
Není to ani Jon Son-a, kterou miluju, ani hodná I Un-o.
Nerozumím jí.
Řekni majiteli, že jedu k němu.
- Udělej to sama. - Tys podepsala smlouvu.
Teď se to asi nehodí,
ale tendr je za dveřmi, Un-o.
Jo, to se opravdu nehodilo.
Han-gjol.
Podívej se na náklady na údržbu a vybavení té budovy…
Pane Čchoi, můžete na chvilku?
Co se děje?
Požádal jsem majitele domu v Buam-dongu,
ať počká do konce měsíce.
Proč se na ten návrh nevykašleš?
Nestihnou se nastěhovat do termínu.
Kde budou pak bydlet?
Co jsi říkal posledně?
Že to necháš být, protože to nejde změnit.
- Nějak to vymyslím. - No to jistě.
Když přetvoříš celou budovu.
Musel bys přesunout a překopat vodu a odpady.
Vždyť to víš. Co je to s tebou?
Proč nic neříkáš? Odpověz mi.
Protože máš pravdu.
Vše, co říkáš, je pravda, Kjong-džune.
Napadlo tě někdy,
kolik domů v Soulu je více než sto let starých?
Všechny je během 20 30 let zboří.
Jestli chceme postavit dům z těch materiálů, co jsme vybrali,
tak nechci ničeho litovat
a chci, aby tam rodina žila celé generace.
Hrozně žvaníš. Moment.
Dám ti ještě deset dnů.
Ani o den víc.
Jak dopadlo jednání o materiálech?
Nevím. Proč jsi dorazil pozdě?
Měl jsem ráno jednání se slečnou Iovou.
Tys jí všechno nepředal?
Myslel jsem, že ano, ale na něco jsem zapomněl. Tak proto.
Co je tohle?
Kam se Un-o chystala
s prázdným kufrem?
- Co tvůj řetízek? - Ano.
Co to máš za řetízek?
Nač ty prstýnky? Nový objev?
Haló?
Dobrý den, neruším?
Pamatujete na ten den otevřených dveří?
Mohli byste mi poslat odkaz?
Viděla jsem video vaší firmy
a chci na něj navázat.
Dobře.
K vystoupení použiju akustikou hudbu.
Pošlete mi taky seznam umělců?
Samozřejmě že do mě investujete.
Jen počkejte. Až bude O3 velká firma, taky vám pomůže.
Ano, díky.
To by mělo stačit.
Tak schválně.
Přišel jste za Rin-i?
Ano.
Asi vám to neřekla.
Dnes ji propustili. Její místo dostane šéfova švagrová…
Cože? To je absurdní.
A kde je Rin-i?
Sem nepřišla.
Tak kde je? Doma taky nebyla.
Není dítě. Máš strach, že se ztratila?
Fakt ho koupíš za 350 000 wonů?
Jo.
Vzdal jsem se, protože nedala pokoj.
Našel jsem si to. Vážně má cenu 1,2 milionu.
A je to známá značka.
Jo, to je. A víš co? Je úplně nový.
Není použitý, ani nebyl vystavený.
Je fungl nový, ty blbče.
Tak proč jsi řekl, žes ho dostal?
Zase jsi jí lhal? Protože by se kvůli té ceně zlobila?
To ti mohlo dojít.
Naznačoval jsem ti to.
Vážně?
Ty mi to neusnadňuješ.
Problém jsi ty, ne já.
Proč si komplikuješ vztah?
Nenechám se poučovat od někoho, kdo je dva roky sám.
Kde jen může být?
Zbláznil se ten její šéf?
Mám ho žalovat za nezákonný vyhazov?
- Jo. - Mám?
Co když teď někde brečí?
Určitě zuří a je zoufalá.
Řekla, že potřebuje další práci.
- Jak ji mohl vyhodit? - Kjong-džune.
Nevíš, jaká je Rin-i.
Neboj se. Určitě je v pohodě.
Víš to jistě? Jak to můžeš vědět?
- Jsi snad její otec? - To teda jsem, pane Čchoi.
Vrať se domů.
Bezva.
Na vodítku jsi hodný.
Co se děje?
Víš, že mi bylo smutno?
A našla jsem tě tady!
Čtu ti myšlenky.
A věděl jsi, že mám hroznou chuť na špagety.
To si piš.
Vím o tobě všechno, Rin-i.
Samozřejmě že ano.
- Vypadá to skvěle. - Hotovo. Umyj si ruce.
Co to…?
Tohle vyhodíme.
Ne, to slepím.
Dej to sem. Hned se vrátím.
Jak to chce slepit?
Ten přenosný vařič vypadá nebezpečně.
Už brzy spraví indukční plotýnku.
- Mám koupit nějakou levnou? - Díky za jídlo.
Je to výborné. Myslela jsem, že umřu hlady.
- Najez se. Je toho hodně. - Ty taky.
Rin-i.
Prý tě vyhodili z obchodu s kosmetikou.
Jak to víš?
Přišels tam za mnou? Měl jsi zavolat.
Mám novou práci.
- Jakou? - Venčím psa.
U hřiště mají v jednom domě velkého psa.
Každý den s ním budu chodit na dvě hodiny ven.
Hádej, kolik mi platí.
Dostávám 15 000 za hodinu, takže 30 000 za dvě.
Nebude ti zima?
Můžeš v tomhle počasí tak dlouho chodit?
Náhodou je to zábava.
Protáhnu se a ještě si vydělám.
Je to fajn.
Rin-i.
Nechtěla bys něco studovat?
Vždyť studuju.
A taky chodím na semináře o ekologii.
Já myslím jiné studium.
Neříkalas, že bys chtěla být učitelkou?
Jako malí máme všichni velkolepé sny.
Ale ne, já myslím, že by ti to sedělo.
Děti máš přece ráda.
Byla bys skvělá učitelka na základní škole.
Nechceš se přihlásit na pedagogii na univerzitu v Soulu?
Přemýšlej o tom.
Spousta lidí prý vystuduje učitelství v pozdějším věku.
Kjong-džune.
To není nic pro mě. Už jsem ti to řekla minule.
Vážně jsem takhle spokojená.
A školné stojí spoustu peněz.
Máš mě. Jestli chceš, školu ti zaplatím.
Přemýšlej o tom.
Dobře.
Něco ti ukážu.
Tadá! Je to 350 000 wonů.
Kon mi zaplatil za ten stolek.
Koupím ti šálu.
Dobře. Tak se najez.
Je to výborné.
Tohle je sousední dům, číslo 56-9.
Chtějí, ať přestavíme tu zeď mezi námi a jimi.
Ukaž.
Takhle.
Takhle?
Aha.
Máme vítěze toho tendru na kulturní centrum.
O3.
Vidíš? Říkal jsem, že vyhraje.
- Tak to spusťte. - Ano, pane.
Přestanou si stěžovat, když tu zeď opravíme?
Počkej. Dám Un-o vědět, že vyhrála.
Jasně.
KOMPLEX KULTURNÍHO CENTRA NÁVRH: PAK ČE-WON
Víš, že jsem tě hledal déle než rok.
Vědělas to od Rin-i a Kjong-džuna, ale nehlas prstem.
I UN-O
O TŘI
Když jsem hledal „Jon Son-a“, nic to nenašlo.
Našla jsem knížku, kterou četl jeden můj známý.
Bratislava, Poznaň,
Terst a Riga.
Ta jména mi nic neříkají. Asi proto zní tak romanticky.
Chtěl se se mnou procházet ulicemi Evropy.
Jak se máš?
Já se mám výborně.
Cože?
Tvrdilas, že tě to přešlo.
Dnes jsem si vzpomněla na něco, co zářilo
a pak vyprchalo jako sen noci svatojánské.
LÁSKA A MÍR
Mé návrhy mi odmítli a nezískala jsem žádnou zakázku.
Přestože mě to trápí
a kazí mi to náladu, stále se držím nad vodou,
když vzpomínám, jak jsem tančila v dešti.
Díky těm vzpomínkám se zase usmívám.
I Un-o, to dáš.
Jsem věčně nevrlý.
Ale když se zamiluju, bývám laskavý.
Jaká jsi ty, když se zamiluješ?
Ale když se vrátí, zapomenou na ně a život jde dál.
Takže tě už nezajímám?
Zůstala jen vzpomínka?
Nic o mně nevíš.
O mých pocitech, osobnosti, myšlenkách nebo tom, co se mi líbí.
Nevíš nic.
K čemu to švihadlo? Noční cvičení?
A to říkáš ty? Běž dovnitř.
Máš dole balíček.
Proč jsi ho nevzal?
Protože
je pro tebe.
To je ale…
- Co to bylo? - Co to bylo?
Co se stalo?
Cože? O3?
To je Son-ino…
Vlastně Un-ino auto.
To snad ne.
Proč jsem musel nabourat zrovna ji?
Ach jo.
Če-wone, ty magore.
Jak jsi mohl…
Jak jí to mám říct?
Musím jí zavolat.
Co jí řeknu? Já se snad zblázním.
Haló?
Moc se omlouvám, ale…
Ne. Tady Pak Če-won.
Parkoval jsem a asi
jsem ti naboural auto. Přijď se podívat.
Není to nic vážného.
Jen škrábanec.
Jen jsem ho trochu odřel, maličko.
Tomu říkáš maličko?
Cože?
Uhni.
- To že je maličký škrábanec? - Z dálky to skoro není vidět.
Polož to.
Tvoje auto je v pořádku, ale moje je zničené.
Ale prosím tě. Tomu říkáš zničené?
Máš parkovat víc na…
- Stojím před svým domem. - Přesně tak.
Jako majitelka domu
máš parkovat víc na straně.
Já že jsem něco provedla? Parkuju bez chyby.
Jasně, můžu za to já.
Tys neudělala nic.
Je moje chyba, že jsem sem přijel a naboural tě.
Je moje chyba, že jsem Pak Če-won
a že jsi moje exmanželka.
„Exmanželka“? No dovol!
- To neříkej. - A proč ne? Jsi moje exmanželka.
Když jsem tě požádal o ruku,
tak jsi chtěla, ať pokleknu. Copak? Štve tě to?
- Je mi z toho zle. - „Zle“?
Je ti z toho zle?
Tak proč jsi mě svedla?
O co ti šlo?
Mluvilas o polích a dešti, když jsi mě přesvědčila,
ať si udělám řidičák.
Jen proto ses do mě nemusel zamilovat.
To tys svedl mě, abys věděl.
- A ty ses velmi ráda nechala. - Já? A kdy?
Vzals mě za ruku, hned jak jsme se poznali.
Klidně jsem stála, ale tys mě popadl.
Byla to hra, chtěl jsem cenu.
Náhodou jsi byla přede mnou.
Byla jsi kousek ode mě.
Takže kdyby tam stála jiná dívka, popadl bys ji?
Co je? Ty žárlíš?
To je fuk. Za toto zaplať.
Zaplatím. Zavolám pojišťovnu…
Ne, jinak. Kolik za to chceš?
- Chceš se vytahovat, že na to máš? - To snad…
Tvrdili, že jsi bývala hodná.
Ale teď jsi tak divná.
A to říkáš ty? Choval ses nenuceně,
ale teď jsi úplně posedlý.
Jo, kvůli tobě!
Kde je ta hodná Un-o?
Zapomeň na Son-u. Kde je?
Stojí před tebou. Co s tím uděláš?
Ne, ty nejsi hodná.
Nejspíš jsi byla vždycky zlá.
- Kjong-džun tě nezná. - Odjeď pryč!
Dobře, odjedu.
Mrcho jedna.
Odjeď pryč, magore.
Co mi kopeš…
To snad…
To je náš snubní prstýnek.
Já ten svůj vyhodil do Čchongječchonu.
Kde je?
Co to má být?
Je to náš prstýnek?
Není.
Ty prstýnky, o kterých mluvili…
- To jsou naše prstýnky? - Ne.
Co to říkáš? Jsou.
- Uhni, podívám se. - Řekla jsem ne.
- Uhni. - Nejsou naše.
Měl jsem pravdu. Jsou naše.
Mám pravdu.
Vrať mi je. Patří mně.
Hodil jsem ho do vody. Jak to, že ho máš?
- Vrať mi je. - Poslyš.
O co ti jde?
Proč mě tak mučíš?
Proč?
Jsou to naše prstýnky.
Tys ho nevyhodila.
Není pravda, že život jde dál.
Už to chápu.
Jak to myslíš?
Nechala sis foťáky a vytiskla sis naše fotky.
A ty prstýnky.
Jsou to naše snubní prstýnky. Nevyhodilas je.
Un-o, o co ti jde?
Řekni mi po pravdě, jak to s tebou je?
Nemůžeš předstírat, že mě neznáš?
Já…
Já vážně nechci, aby to mí kamarádi zjistili.
Tak moc se stydíš za to, kým jsi byla v Jangjangu?
Jsi Kjong-džunův bratranec.
Ano, to jsem. No a co?
Proč se musíme kvůli tomu rozejít?
Prostě se se mnou rozejdi.
Opravdu to chceš?
Nechceš.
Poznám to.
Řekni mi pravdu.
Podívej se na mě.
Un-o.
Hej, Un-o.
Když jsi hledala můj prstýnek v Čchongječchonu,
na cos myslela?
Myslelas na mě.
Ty mě…
máš pořád…
Překlad titulků: Marie Pavlů