ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
#РОМАНТИЧНІ
#ВІЛЬНІДУХОМ
#ДІВОЧЕЗАХОПЛЕННЯ
#ВИБИРАЮСАМОТНІСТЬ
#УТРИВАЛИХСТОСУНКАХ
ЯК ТВОЄ КОХАННЯ?
ГРОМАДСЬКИЙ ЦЕНТР
Тепер можете відправляти. Дякую.
- Клієнт №13. Підійдіть до вікна №2. - Вибачте. Це знову я.
Я дуже перепрошую,
та чи не могли б ви повернути мою дошку?
Чому ви щодня приходите сюди й мучите мене?
Не можу. Цими вихідними я йду з дівчиною ловити хвилі.
Вона з дерева, тому надзвичайно важка.
Якщо вдаритися до неї головою, буде дуже боляче.
- Наступний. - Клієнт №14.
- Благаю, поверніть. - Підійдіть до вікна №2.
Добридень.
Я куплю вам нову.
Ні, відпродайте її мені. Я заплачу як за дві дошки.
Ви ж її віддали мені. Чому ви це робите?
Ви її викинули, а я її забрав.
Якби викинули деінде, вона б зникла з кінцями.
- Відійдіть. - Прошу вас.
Хочете залишити собі дошку з датою мого поцілунку?
Датою мого першого поцілунку з хлопцем.
У нього є така ж.
Байдуже. Вона мені й такою подобається.
Знаєте, а у вас доволі дивний смак.
Так, у мене дивний смак.
Ви її віддали. А тепер безупинно переслідуєте мене.
Якого біса ви це робите?
«Якого біса»?
Не знаю,
як вам це пояснити.
Я…
вам не здаюся божевільною? Я схожа на психа?
Так, я збожеволіла.
Бачите ці обручки?
Це з мого весілля.
Але офіційно я незаміжня.
Так от, я одружилася. Тому й маю їх.
Я не змогла викинути свою і зберегла її.
Мій наречений викинув свою у Чхонгечхоні.
Та я її знайшла.
Тепер вони обидві в мене.
Обручку я повернула,
а тепер хочу ще й дошку.
Я хочу її повернути,
тому що
він засів у моєму серці і не вступається звідти.
Він збудував тут дім і оселився в ньому.
Розумієте, він допоміг мені відшукати справжню Лі Ино.
Не колишню придуркувату Лі Ино чи Юн Сона,
а справжню Лі Ино.
Він допоміг мені знайти своє істинне я.
Він посміхався та приймав усе, що я витворяла.
Він допоміг мені знову народитися.
То як я можу його забути?
Та дошка дорога мені як пам’ять.
Він
сам зробив її для мене.
Тому благаю вас.
Минув тиждень. Як ви почуваєтеся?
А ви як думаєте?
Мене наче вдарили. Вона навіть щодо імені збрехала. Чому?
Чорт забирай.
Забудьте. І знати не хочу.
Я просто ошелешений.
У голові не вкладається.
Я не хочу її вислуховувати. Вона знову брехатиме. Хіба ні?
Знаєте, що я відчував…
коли пішов з відділка?
Джевон, зачекай!
Думав, ти не прийдеш…
Думав, вона впаде в мої обійми як тоді.
Якби…
вона впала в мої обійми,
я б просто її обійняв.
І питань би не задавав.
Я хотів це зробити.
Джевон.
Зачекай. Стривай.
Я їх поверну. Забирай їх.
Але
вона не підбігла.
То вже була геть інша людина.
Я просто
втратив відчуття реальності.
Не віриться, що вона - не Юн Сона.
ПОСВІДЧЕННЯ ОСОБИ ЛІ ИНО
Що…
- Поверни. - Гей.
Це сон?
Чи то був сон тоді?
Чи…
усе є сон?
УСЕ, ЩО ПОВ’ЯЗАНО З МАРКЕТИНГОМ «О3»
І це твоє запитання?
Запитання на мільйон?
- Гон буде локшину. - Добре.
А ти можеш цього не питати? Будь ласка?
Чули, що Джевон піймав крадійку фотоапаратів?
Що? Він піймав крадійку?
- Це правда? - Не може бути.
Що?
Він мені не казав.
Я знав, що в ньому є щось дивне.
Минулого тижня він заганяв себе на роботі.
Я думав, йому кінець. І це він назвав мене вранці хворим.
Тоді це не фізична хвороба. У нього розбите серце.
Джевон.
Я чув, що ти піймав злодійку.
Вона зблизилася з тобою, щоб украсти фотоапарати. Так?
- Чому мовчиш? - Гей.
Іди. Просто йди собі.
Я щойно прийшов. Куди йти? Я приніс яловичий бульйон.
Мене нудить. Як я можу його їсти?
- Ріні їсть, навіть як її нудить. - Я що, вона? Я що, Ріні?
Коли мене нудить, я їм пісний суп.
- Зачини двері. Холодно. Я хворий. - Боже.
Який хворий їсть суп? Треба їсти яловичий бульйон.
І що? То що сталося?
- Усе це було брехнею, несправжнім. - Що саме?
Навіть її ім’я.
Не може бути.
- Як її насправді звати? - Навіть не пам’ятаю.
Неймовірно. Усе, пов’язане з нею, було брехня.
Як він її знайшов?
Її знайомі в Янг’янгу теж не мали її номера.
Я випадково застав її у Чхонгечхоні.
Овва, неймовірно.
Хіба ті двоє не там домовилися зустрітися?
Просто неймовірно.
І що в цьому неймовірного?
Усе. Він піймав злодійку.
Треба було відвести у поліцію. А ти що зробив?
- Відвів. - Неймовірно.
Але вона й там брехала й казала, що я сам віддав їй фотоапарати.
- Неймовірно. - Годі вже торочити «неймовірно».
Власне. Що ти за письменник з таким бідним словником?
«Неймовірно».
Зараз не мене треба вичитувати. Кузена Кенджуна ошукали.
Звідки ти знаєш, що вона шахрайка?
А хіба ні? Вона ж вигадала ім’я.
Збрехала, що фотоапарати їй подарували.
Це шахрайство, а вона шахрайка.
Він має посадити її за ґрати.
Ти сьогодні такий жорсткий.
Хто кого має посадити?
Хто? Пак Джевон. Кого? Крадійку фотоапаратів.
Куди? За ґрати.
Я сказав щось не те?
Я що, мав сказати, щоб він з нею пішов за ґрати?
Годі вам. Не сваріться.
Як ви ладнаєте між собою, якщо живете як кіт із собакою?
Я завжди піддаюся й першим прошу вибачення.
Вибач за те, що я сказав.
Вибач, що розізлилася на твої слова.
Ні, це ти вибач, бо ти перша розізлилася.
Ти про що? Я ж визнала свою провину!
Вас що, вивести?
- Дім наш! - Дім наш!
З’їж трохи м’яса.
І що? То що сталося?
Її покарали? Він змилосердився?
Що саме сталося?
І що ти зробив? Пробачив їй?
Пробачив, так?
Пробачив.
Який ти ідіот.
Стривайте. Він хоч фотоапарати повернув?
Припини їсти і скажи. Як мене все це дістало.
Вам ніколи не хотілося
кудись піти й убити себе?
Вона злодійка, так?
Нутром це відчуваю.
Та чому їй через це хочеться вмерти?
ЗАЧЕКАЙ!
Як людина, ти - велика цінність.
Я ДОСІ ТУТ
Якщо треба, звернися по допомогу.
Її надають і молодим людям.
НЕ ЗАЧИНЯТИ…
Що? Вона не злодійка?
…ДВЕРІ
- Тоді хто вона? - Що за бренд?
Кенджун тобі щось казав?
- Я не знаю бренду. - І що?
Та вони коштують від десяти мільйонів.
Напевне, Кенджун дуже засмучений.
Відеозвернення?
Навіть не думай.
Станеш посміховиськом. І не думай.
Мені майже нічого сказати.
Не роби цього. Навіть не думай.
- Чому ти це зробила? - Прокляття.
Ніколи не слухає.
Ну… Якщо чесно,
що б ти не сказала,
я не зможу тебе пробачити.
Він ідіот чи що?
Вибач, що
назвав тебе жахливою людиною.
Вибач, що кинув фотоапарати.
Напевне, ти злякалася.
Вибач, що кричав не тебе.
Усе це мене непокоїло.
Який ідіот.
Він вирішив щось передати. Та чи вона це подивиться?
Його батьки наче цілком нормальні.
Що тоді з ним таке? Чорт забирай.
ЯКЩО ВОНИ МАЛИ ЗНОВУ БУТИ РАЗОМ, ЇМ ТРЕБА БУЛО ПІТИ РІЗНИМИ ШЛЯХАМИ
ЦІ РІЗНІ ШЛЯХИ БУЛИ НЕМИНУЧИМИ…
На що дивишся?
Маю очі, тому й дивлюся на тебе.
А тепер дивлюся, як ти танцюєш.
Ино, мені складно писати.
Я…
Я зовсім не можу писати!
Крім того,
у мене важкий період, тому зроби тихіше.
Благаю…
Повечеряймо.
Твоя черга готувати.
- Ні, твоя. - Зараз твоя черга.
Так, здається, моя черга.
Готую завжди я.
Так. Саме так. З нас двох готую завжди я.
Чому? Бо я розмазня.
Ось чому вона щодня каже мені готувати.
Чому вона так намагається, та марно?
Так багато.
ПРЕЗЕНТАЦІЯ АВТОМОБІЛЯ ФАХІВЦЯМ ІЗ ПРОДАЖІВ
Вона багато працює.
Тому що їй нічим зайнятися?
КІЛЬКА ДНІВ ПО ТОМУ НЕДІЛЯ, 06:00
Я думав цілий минулий тиждень.
Якби Сона…
Тобто…
Якби вона від початку планувала мене обманути
й розійтися, поки ми жили разом, тоді мій роман
втратив би будь-який сенс.
Тоді
я почувався б дуже жалюгідно.
А так я запам’ятаю все інакше.
Ми відчували
щире кохання тоді на пляжі.
І
я подарував їй свої фотоапарати.
І ми…
Ми…
на пляжі розійшлися.
Ось якими я нас запам’ятаю.
Мені зараз важко.
Ино дивно поводиться.
Кілька днів тому танцювала цілий день.
Учора ми дивилися фільм.
І що у цій сцені сумного?
Такому ідіоту як ти цього не зрозуміти.
А сьогодні…
Кажи вже.
«Пробач.
Я каятимуся до смерті.
Я заплачу…
за все, що тобі заподіяла».
Ось що я хотіла тоді сказати,
але не змогла.
Ти страшна людина, Ино.
Ти жахлива людина.
Це точно. Ти жахлива людина.
Сьогодні вона говорила сама з собою.
Схоже, вона божеволіє, бо немає проектів.
Я думав, її бізнес приносить їй дохід, та…
У неї немає роботи?
Ніколи.
Боюся, вона підніме оренду.
Мені шукати іншу роботу?
Гей, погляньте на це.
Усі пропозиції приготувала вона.
Вона надсилає їх щодня, але безрезультатно.
Знаєш, кому їх можна було б передати?
Твоїм субпідрядникам потрібна реклама?
Я думав, ти мав зустріч з Ріні.
Я вже зустрівся.
Вона зайде після зміни.
Я не можу відпочити у вихідні, бо ти запланував зустріч.
Я що, раб тобі?
Пробач.
Цей не пройшов.
І що мені сказати клієнтові?
Доведеться сказати йому правду.
Йому подобається гора Пугаксан, та її видно не з усіх вікон.
Скажи, що ти просто був жадібним.
Глянь на це.
- Що це? - Подруга Ріні - маркетолог.
Вона розсилає пропозиції.
У тому числі в нашій сфері.
Що це? Одноосібне підприємство. Маркетингова компанія?
Конкурс на будинок у Панге закінчився.
Так.
Ще триває відкритий конкурс на центр культури і бібліотеку.
Пані Лі сказала, що завтра перегляне їх.
Вона просила їх принести, та я спершу покладу їх тут.
Глянь їх.
Раджу.
Вам у фірму «Архітектура й люди»?
Так.
Ідіть першими.
- Сер. - Так?
Кидай це. Ходімо.
- Уже прийшла? - Так.
Добридень.
- Що? - Ми зустрілися дорогою.
Ти ще не обідав, так?
- Пак Джевон. - Добридень.
- Вибачте за візит у вихідні. - То пусте.
Ви приїхали аж із Бусану.
Щось вип’єте?
- Сік, будь ласка. - Є сік із манго.
Два стакани. Мій чоловік скоро приїде.
- Нам сюди. - Я повернуся.
Чим їхали? Поїздом? Літаком?
- Машиною. - Ясно.
- Ваш сік. - Дякую.
До речі, я чув, що ви працювали в міських авіалініях.
- Так, як і мій чоловік. - Ясно.
Через місяць ми переїздимо в Сеул.
Як я того разу казала, ми хочемо відремонтувати дім батьків і жити в ньому.
Ось цей будинок.
Ми хотіли ремонтувати, а потім вирішили звести новий.
- Новий? Хіба це не буде марнотратством? - Він виходить на сусідську територію.
- Гляньте. - Хвильку.
Ваша правда. Це…
Що? Напевне, то ваша доця. Така мила.
Чарівна дитина. Скільки їй?
Дев’ять місяців.
Думаємо згодом залишити будинок їй.
У такому разі він має бути міцним і надійним.
- Так. - Пане Цой.
- Принесіть взірці, будь ласка. - Так, сер.
Ця частина…
- Прийшов. - О, це він. Хвилинку.
- Добридень. Пак Джевон. - Добридень.
Прошу сюди.
Давно не бачилися, Кенджун.
- Ти його знаєш? - Ви що, знайомі?
Не знав, що ти тут працюєш.
Прошу сюди.
Дивовижно. Звідки ви знаєте один одного? Дружили? Разом училися?
Дуже давно.
То ви одружені?
Вашій доньці вже дев’ять місяців? Який ти негідник.
Агов.
Просто так сталося.
Вона чарівна.
Агов.
Ріні.
- Потім поясню. - Це було як учора.
Хотів одружитися з Ино, а твоїй дитині вже дев’ять місяців?
Прошу вибачення. Ти знала, що в нього роман?
- Ріні… - Ви двоє разом працювали.
Ти мала знати, що в нього є наречена.
- Я поясню. - Але зустрічалася з ним?
Як ти міг зробити дитину іншій, коли був заручений з Ино?
- Ріні… - А тебе це як стосується?
Ніяк. То чого ти так розійшлася?
- Де ж ви переспали? - Дозволь.
У твоєму з Ино будинку в Бусані, так?
Вона все бачила, хіба ні?
Ось чому вона зникала на три місяці. Через вас двох!
Так, це правда. І що з того?
- Ах ти шматок лайна. - Агов.
- Іди сюди. - Що ти робиш?
- Ненормальний! - Сюди.
Що ти робиш?
- Проси вибачення! - Годі!
Іди сюди.
- Агов. - Іди сюди.
- Агов! - Іди сюди!
Іди сюди, козел!
Ненормальний!
Ріні відклала для тебе, бо ти не прийшла.
Знову плачеш?
Тому що смачне чи гостре?
- Перше. - Так, було смачно.
Доїдай.
Лі Ино. Який ти ідіот.
- Серйозно. - Напевне, я здурів.
- Ино, бідолашна. - Я був сам не свій.
З нас найбільшого жалю заслуговую я.
- Чому я? Чому… - Треба було йому ще наваляти.
- Придурок! - Чому саме тут?
Чому це мало статися тут?
І чому саме сьогодні?
Чому? З якої такої причини?
- Джевон, мені дуже прикро. - Що?
- Я не можу… - Про тебе взагалі мовчу.
Ти вдарив нашого клієнта.
Дякуй, що не опинився в поліцейському відділку, негіднику.
Якби ви бились, як треба, ти б програв. Це точно.
Ти не привів жодного нормального клієнта.
Господи.
Навіщо ти його вдарив?
Навіщо ти залила все тут колою, щоб я тепер… Прокляття.
Маєш пігулки від тривоги?
Боже, ото була буча. Аж голова болить.
Чорт забирай.
АГЕНТСТВО «О3» ДИРЕКТОР: ЛІ ИНО
«Лі Ино».
ПОСВІДЧЕННЯ ОСОБИ ЛІ ИНО
- Лі Ино? - Вона все бачила, хіба ні?
Ось чому вона зникала на три місяці…
Не може бути.
ДИРЕКТОР: ЛІ ИНО
Подруга Ріні - маркетолог.
Кенджун.
Гей.
Не може бути.
Неможливо.
Кенджун не може знати Сона.
Не може бути.
ПАРК РОЗВАГ БУДІВЕЛЬНИЙ ПРОЄКТ
ДИРЕКТОР: ЛІ ИНО
АДРЕСА: 310-23, СОНСУ-ДОН
Сонсу-дон?
Живеш у Сонсу-доні?
ПОСВІДЧЕННЯ ЛІ ИНО
ДИРЕКТОР: ЛІ ИНО
Ні, це неможливо.
Чому погано грають?
Ти вже їв.
Ти хочеш доїсти піцу?
- Я з’їв лише шматок. - Не знаєш, що в мене стрес?
Не шкодуй їжі в такі часи, розмазня.
Це ж залишки.
- Тоді… - Камінь, ножиці, папір!
- Чорт. - Чорт.
Гей.
- Відповідай. - Зачекай мене.
Алло.
Алло. Говоріть.
- Алло. - Це голос Сона.
Що? Кажіть уже!
- Як ми й обіцяли. Ось так. - Це вона.
Він забиває.
Дивіться.
Я через тебе пропустила.
Буде повтор. Дивися.
Чому? Чому він вимкнувся?
- Що? - Де пульт?
Де він?
Гей, куди він зник?
Де він?
Ось він.
Господи.
Що в тебе на шиї?
Це обручки.
Вона з…
хлопцем.
Господи.
Схоже, вона має хлопця.
Точно має.
З кимось зустрічається.
Переклад субтитрів: Маркіян Плесак