ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
#РОМАНТИЧНІ
#ВІЛЬНІДУХОМ
#ДІВОЧЕЗАХОПЛЕННЯ
#ВИБИРАЮСАМОТНІСТЬ
#УТРИВАЛИХСТОСУНКАХ
ЯК ТВОЄ КОХАННЯ?
- Відпустіть додому. Знімай. - Як ви можете таке казати?
- Спокійніше. - Стривай. Що?
- Хочеш мене вдарити? - Знаєш що? Добре.
Як ти така дріб’язкова, то забирай. Тепер задоволена?
- Боже. - Маєш зайву пару взуття?
Він усе повернув.
- Будь ласка, заспокойтеся. - Добре.
- Гаразд.
Добре.
Що?
- Знімай спідню білизну. - Що?
- Ти здуріла? Припини. - Знімай!
- Припиніть! - Стоп!
- Знімай спідню білизну! - Чекайте.
- Годі вам, міс. - Ти збожеволіла?
- Нащо його роздягаєте? - Чекайте.
Ей. Віддай сумку.
- Це я її тобі купив. Віддавай! - Ось цю?
Добре. Мені варто віддати її тобі. Це по-чесному.
- Бери. - Віддавай.
- Бери. Забирай сумку! - Ти здуріла. Припини.
- Забирай! - Боже. Стривайте.
- Чекай. - Зупиніть її.
- Ви збожеволіли? - Забирай.
- Боже. - Думаєш, я не зможу?
- Стривайте. Я піду, як віддам її. - Чекайте.
Ей, забирай її.
Схоже, я вже бачив цю жінку раніше.
Пару років тому, коли я виселявся, вона била чоловіка.
Її звати О Сон’єн.
Бачив її в іншому відділку. Вона часто таке витворяє.
Але й надалі закохується.
Так. Їй це не надокучає. Я їй заздрю.
Але подароване майно поверненню не підлягає.
Після сварки не йдіть до поліції. Це втомливо і для нас.
З п’яними ще гірше.
Ей, чорт забирай.
Перш ніж піти, зніми спідню білизну.
ВІДДІЛ ПОЛІЦІЇ ТХЕПЕН-РО
Піймайте злодійку,
що вкрала фотоапарати.
Вона
вкрала в мене фотоапарати.
Її звати Юн Сона.
Хочу написати заяву на
мерзотну злодюжку.
- Звісно. Добре. - 112. Ви ж поліція.
Так. Ходіть сюди.
Добре. Ось так, сюди.
- Де мені сісти? - Ось тут. Сідайте тут.
Добре. Господи.
Офіцере, у мене було
декілька фотоапаратів.
Якщо точніше, три.
То були особливі фотоапарати.
Після своєї першої зарплатні
я відкладав усе до щонайменшого, щоб їх купити.
Але вона вкрала ті фотоапарати.
Жінку, що вкрала ті фотоапарати, звати…
- Юн Сона. - Юн Сона.
- Кан Гон. - Я познайомився з нею на…
У караоке.
- Пляжі у Янг’янгу. - Пляжі у Янг’янгу.
Там ми й познайомилися.
Ви познайомилися з Юн Сона під час поїздки до Янг’янгу з метою серфінгу.
Так.
І та дівчина вкрала у вас фотоапарати. Так, пане Пак Джевон?
Вона їх вкрала.
Вона забрала не лише фотоапарати.
Вона забрала моє серце.
Вона забрала ще й моє серце.
Поверни мені спідню білизну.
Моє серце.
Припиняю плакати.
До речі,
звідки ви знаєте моє ім’я?
- Пан Пак Джевон? - Так.
Хіба ви не архітектор?
Як ви дізналися?
Ось. Тут усе написано.
«Пак Джевон».
- Що? - «Напідпитку».
- Те саме написано й тут. - Це ж…
«7-е лютого».
У цьому відділку вас знають усі.
Мене знають усі?
І Юн Сона, що вкрала фотоапарати.
- Ви теж мене знаєте? - Так.
- Пане Пак. - Так?
Ви наш постійний клієнт.
«Постійний»?
За минулий рік ви зверталися до нас п’ять разів.
- П’ять разів? - Сьогодні шостий.
Шостий?
Шостий? Я надто часто сюди звертаюся.
Чому ж тоді я нічого не пам’ятаю?
Ще б пак.
- Ви не пам’ятаєте, бо… - Я не пам’ятаю.
Чому я сюди прийшов?
Бо ви завжди приходите сюди п’яним!
Чому ви на мене кричите?
- Не кричіть на мене. - Слухайте.
- О Донсик. - Слухайте.
- Пише «О Донсик». - Дивіться сюди.
- П’ятнадцяте грудня. - Добре.
- Ваше перше звернення. «Був п’яний».
Так, а потім
- сьоме лютого. - Сьоме лютого.
Цього року.
Чотирнадцяте червня. Дев’яте серпня.
- І 27-е жовтня. - Впевнені, що то був я?
Так.
- Точно впевнені? - Прошу вас.
- Не ходіть більше сюди. - А ви її піймайте.
Може, підете й попросите інший відділок?
Пане Пак, чому ви завжди ходите до нашого відділка?
Ми зробили щось погане?
У вас у районі що, немає патрульного підрозділу?
Щоб її знайти, імені замало.
Треба більше даних, як от її реєстраційний номер чи домашня адреса.
Мало просто сказати, що вона вкрала фотоапарати.
- Потрібна інша інформація. - Вона гарна.
Дякую.
Вона була дуже гарна.
Раніше цього вечора
у Сонсу-доні
я наштовхнувся на Юн Сона.
Вона змінила свій стиль.
Мала гарніший вигляд.
Ну…
Але ж я завжди була гарною.
До того ж, супер-стильною.
Це ж не Сона, так?
Ясно.
Обіпріться. Сядьте зручніше.
Кенджун.
Привіт. Ти вже встала.
Готуєш салат?
Так. Хотів сьогодні вранці зробити тобі щось приємне.
Ти не їси в Ино?
Поснідаємо хлібом.
Справді? Дуже хочеш хліба?
Ясно. Тоді забіжу в пекарню та куплю трохи хліба.
У першу чергу туди.
- Ти сутулишся. - Вирівняй спину.
- Так. Десь так. - Боляче.
Я постійно сиджу.
Які між вами стосунки?
Ми дружимо з дитсадка.
З дитинства живемо тут.
Я не покидала цього району.
Коли батьки переїхали на ферму, я думала про переїзд, але залишилася.
Я тут народилась і росла. Люблю це місце.
- Тут мій дім і робота. - Я живу у провулку далі.
Класно жити поруч. Ми часто спілкуємося.
Через них не маю особистого життя.
Не повірите, та це так.
Тоді це наша вина, що ти за два роки ні з ким не переспав.
- Звісно, що їхня. - Не звинувачуй нас.
Дівчата кидають мене лише з однієї причини.
Вони запитують, а я відповідаю.
І все, кінець.
ЧОТИРИ РОКИ ТОМУ
Привіт.
Тобі подобаюсь я чи Лі Ино?
І ти, і Ино.
Тобі подобаюсь я чи Со Ріні?
Ти просиш мене зробити вибір
між коханням і дружбою?
Ні. Я не вірю у дружбу між чоловіком і жінкою.
То я чи Ино? Я чи Ріні?
Ти мені подобаєшся як дівчина, а вони як друзі.
Я купила це тобі.
Попроси своїх хороших «подруг» теж тобі таке купити.
- Ходімо. - Добре.
Ріні.
Вона тут.
Вітання, Сон’єн.
Сон’єн.
Дівчатам не варто сваритися через дурнуватих хлопців.
Твоєму хлопцеві.
Вона така крута.
Запала на дівчину.
Вони аж ніяк не могли розійтися через нас.
Це точно щось інше.
- Ти не вмієш цілуватися. - Або поганий коханець.
Або й те, й інше.
Він усе вміє, та не має пристрасті.
Або був палким, але це було надто рідко.
- Закінчили? - Так.
Знову. Закінчили?
Ось чого найбільше не розумію в колишній.
Як вона могла думати…
Як вона могла подумати, що я поведуся на таких, як ці?
- Я не бачу в них жінок. - Думаєш, ми бачимо в тобі чоловіка?
У вісім я зрозуміла, що ти хлопчик.
А він не носив сестрин одяг у садок?
Агов!
- То були шорти. - Так. Носив.
Ти справді їх носив! І це зводило твою маму з розуму.
Народ, я ж усе чую!
Ріні, я приніс хліба.
Надворі холодно. Зайдімо.
- Булочки з кремом є? - Не знаю. Глянь.
- Хочу в туалет. - Розмазня, постав музику.
- Щось сексуальне. - Ино, я візьму молоко.
Добре. Я принесу тарілки й чашки.
- Ці підійдуть? - Так. Добре.
- Я зголодніла. - Я так зголодніла.
- Я тащуся від цієї пісні. - Аналогічно.
Тому вони мене не ваблять як жінки.
Мені подобаються сексуальні.
Так.
Не підходьте. Відійдіть.
Ви - протилежність сексуального.
Про що мова? Ріні така сексуальна.
- Ти в порядку? - Так, у порядку.
Не робіть цього. Годі вам.
Я ж попросив. Інакше і я почну танцювати.
Що він робить?
Я знаю цей танець. Називається «Політ».
Алло?
Де?
Поліція?
Ей, вимкни.
Пак Джевон у патрульних?
ВІДДІЛ ПОЛІЦІЇ ТХЕПЕН-РО
Вітання.
Дякую за сумлінну роботу.
- Дякую. - Якщо візьмемо, будуть неприємності.
Це ж не щось значне.
Так рано, а ви вже важко працюєте.
Сподіваюся, цей напій додасть вам енергії.
Прийміть його як моє побажання вам гарного дня.
Гарного дня!
- Констебль О Донсик, що дзвонив… - Це я.
Ви Цой Кенджун, кузен Пака Джевона, правильно?
Так, це я.
До речі, а де сам Джевон?
Якщо він не припинить, його звинуватять
у привселюдному розпиванні за законом про дрібні порушення.
Нічого серйозного, та трапляється часто.
«Часто»?
Що стало причиною?
Ти швидко приїхав.
А тут не холодно? Підлога холодна.
- Як ти сюди потрапив? Кажи. - Ну, я…
Вона справді вкрала твої камери?
Ей, Кеджуне. З’їж супу з бичачої крові.
- Дві ложки. - Сам не можеш?
Я його люблю,
але дам і тобі.
Ти повівся як дурень.
Що це? Який сором.
- Я тут не живу. - Добре. Ти такий спокійний.
Я радий, що не живеш.
- Я беру зустрічі з клієнтами на місяць. - І з будівельниками.
Добре. Можеш і мій рис забрати.
Не кажи Ріні про камери.
Привіт, Ріні. Божевілля. Слухай.
- Не кажи. - Пам’ятаєш Юн Сона?
Він не віддав їй фотоапарати: вона їх вкрала.
Власне. Вони коштують десь від 20 до 30 мільйонів вон.
- Годі. - Так. Потім розкажу.
Добре. Потім поговоримо.
- Пляшку соджу. - Мем, не слухайте його.
Ні. Мем, п’ять пляшок соджу, будь ласка.
Вип’єш усе і труп.
Де й коли ми планували зустрітися?
Чхонгечхон, третя сходинка, остання субота місяця, о десятій.
Привіт.
Чого вирячився? Ходімо.
КЕРІВНИК
У чому справа?
- Що ти шукаєш? - Ніщо.
Кажи вже.
Господи. Ось де ви.
Прокляття.
Я їх вилучаю.
Думав, я їх не знайду?
Ще раз вип’єш, я тебе втоплю в алкоголі.
- Ей. - Дякую за випивку.
УСЕ, ЩО ПОВ’ЯЗАНО З МАРКЕТИНГОМ «О3»
Що? Ти це викидаєш?
Так. Іди й викинь.
Ти зможеш, Джевон!
- Закінчила? - Так.
Дай глянути.
- Боже, просто чудово. - Усе готово.
- Як хвилі? - Чула, що хвилі будуть класні.
- Справді? - Так.
Тоді перевірмо.
Котра година? Хвилі нині відстійні.
Так. Вони ніколи не вгадують.
Займімось чимось іншим.
Добре. Займімось іншим.
Ей!
Іди сюди! Іди сюди.
ЗАЧИНЕНО
- Віддай. - Лови.
Віддай. Годі. Негайно!
- Ось. Лови. - Віддай негайно.
- Піймай. - Забудь.
Прямо…
Добре. Я припинив.
Дай витру тобі волосся. Ось так.
Зачекай.
Як гарно. Шикарно виглядаєш, Сона.
- Нахилися. - Нахилитися?
Готово.
- Так тобі! - Припини.
Припини.
ГРОМАДСЬКИЙ ЦЕНТР ЙОКСАМ-ДОН
Добридень.
Як викинути цю дошку? Треба спершу оплатити?
Спершу візьміть номерок.
Номерок? Вибачте.
Я хочу її викинути.
На габаритні речі потрібно придбати талон.
Хвилинку.
Я її викину.
Я її забуду.
Щоб її викинути, купіть талон.
- Добре. - Та ми їх вже не продаємо.
- Їх можна купити деінде. - Ясно.
Дати вам список магазинів?
Так, будь ласка.
- Ось. - Дякую.
Це дошка для серфінгу?
- Вона ніби нічого. Але хочете викинути? - Так.
- Справді? - Так.
Якщо ви впевнені, залиште її тут.
Подаруйте мені.
Ну…
Ні.
Чому? Ви ж казали, що викидаєте її.
Як я її заберу, талон не потрібен.
Добре. Залиште її собі.
Яке полегшення.
- Так освіжає! - Хіба не чудово?
Дощить, як і того дня.
Я не можу її сьогодні викинути.
Цей дощ мине.
Навіть як відкладу на завтра те, що можу зробити нині,
нічого не станеться.
Така моя філософія життя.
Усе мине.
Рішення варто приймати, коли обговоримо це з клієнтом.
Добре.
Що це за штука, що поніс пан Пак?
Не зважай.
Нам краще вважати, що у нас в офісі
завівся п’яниця, який втратив розум, бо його кинула дівчина.
- Проект у Бончхон-доні… - Привіт, Кенджун.
- Відеореєстратор у моїй машині. - Про що ти говориш?
Я ходив до поліції, бо бачив Юн Сона у тому районі вчора ввечері.
У районі Ріні?
Боже. Чому я про це не подумав?
Відеореєстратор у мене в машині.
Стривай. А де твоя машина?
АВТО ЕВАКУЙОВАНО
Ей! Куди поділася моя машина?
Прокляття. Господи. Ні!
Евакуатор забрав.
Кенджун.
Мою машину евакуювали. І чого вони такі сумлінні?
Мою машину…
Ей, ти мене не заспокоїш?
Як же так? Це не прикольно. Я зійду з розуму.
Привіт, Ріні.
- Джевон точно божевільний. - Не кажи про машину.
Каже, що бачив Юн Сона у тебе в районі.
Він припаркував тут машину й пішов випити.
- Не кажи їй. - А машину евакуювали.
Схоже, алокозалежність викликала у Джевона галюцинації.
Це доволі серйозно.
Так? Ти ж співчуваєш йому?
Зараз? Ми їдемо на штрафмайданчик.
Якийсь божевільний ранок.
Постійно тягає мене за собою.
Ні. Можемо говорити.
Ти пообідала, люба?
І що ти їла?
Салат?
Я ж просив тебе з’їсти рису.
Що? «Алкозалежність»? «Співчуваєш йому»?
Зачекай тут. Покажу тобі, як вона виглядає.
- Яким чином? - На відеореєстраторі.
Господи. Чому я раніше про це не подумав?
Тобі гаплик.
Так. Я телефоную з будинку 310-23, Сонсу-дон.
Щодо порушення правил паркування.
Заберіть ту машину.
Добре.
Стривайте. А можна мені оплатити штраф?
Не можна? Ясно.
Добре. Але тягніть машину обережно, щоб не пошкодити.
Добре. Дякую.
Переклад субтитрів: Маркіян Плесак