ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
#ROMANTIK
#SLOBODOUMNA
#ZATRESKANA
#SVOJEVOLJNO SAM
#U DUGOJ VEZI
KAKVA JE TVOJA LJUBAV?
ROCK-KVARTET UTEMELJEN 1962. U LIVERPOOLU
Jesi li siguran da će padati kiša?
Da, tako su rekli.
Mislim da neće.
Ne bi mi smetalo.
SASTAV JE BIO I UMJETNIČKI CIJENJEN I POPULARAN
Dođi.
I DAN DANAS SU NADAHNUĆE MNOGIMA
ZA RAZLIKU OD VEĆINE NJIHOVIH PJESAMA,
„KISS ME KISS ME“ JE PJESMA KOJA OTVORENO PROGOVARA O LJUBAVI
MNOGI SU KOREJSKI IZVOĐAČI OBRADILI OVU PJESMU
- Znaš što? - Što?
Nemam koncentracije za čitanje.
Mogu ti ja pokazati nešto bolje.
Što ovo znači?
Tetovirala sam je jer je bila lijepa.
„Više ne pokušavam pronalaziti značenje u svemu.“
To znači.
- Sviđa mi se to. - Zašto?
Eto tako.
Sviđaju mi se tvoj stil, tvoja osobnost…
Sviđaš mi se baš sva, od glave do pete.
Pada kiša.
Vidiš? Rekao sam ti.
- Zar ne? - Da.
Bio sam u pravu, zar ne? Rekao sam ti.
- Hajdemo. - Ha? Kuda?
Kuda ideš?
Hej, pazi!
Požuri, Jae-wone.
Hej, Seon-a!
Čekaj me!
- Hej! - Pada kiša!
Čekaj me, Seon-a!
- Tako je osvježavajuće! - Zar nije lijepo?
To je bio prvi prvcati put da me nije brinulo
to što nemam kišobran.
Naprotiv, bio sam sretan.
- Odlaziš za mjesec dana, zar ne? - Da.
Tražio sam dopust od mjesec dana. Zašto?
Da uzmeš još mjesec dana slobodno, bi li dobio otkaz?
Zašto?
Da produžim za mjesec?
Ako dobijem otkaz,
vratit ću se u prošlu firmu.
Ako zaista zatražim još jedan mjesec,
hoćemo se vjenčati?
Ti to ozbiljno?
Da.
Mladenci su ovdje.
Imamo gdje živjeti i sviđamo se jedno drugome.
Mislio sam da više nisi
nesklona i nesigurna.
U pravu si.
Vjenčanje bi bilo zabavno.
Zar ne? Zar ne bi?
Učinimo to zabave radi. Može?
- Hajdemo. - Može.
Ali je li to sve od tvoje prosidbe?
Prosidbe?
Imam jednu maštariju.
Ponovite. Molim?
Govornice još postoje?
Zar on nema mobitel?
Baš sramotno.
Prosidba? Da, učinio sam to.
„WHAT DO YOU THINK?“, YURISANGJA
UTEMELJEN 1996.
OVAJ MUŠKI DUO JE OMILJEN ZBOG SVOJIH NJEŽNIH BALADA
OVA SE PJESMA NAŠLA NA NJIHOVOM POSEBNOM ALBUMU IZ 2005.
MELODIJA JE IZ MOZARTOVE „BLISTAJ, BLISTAJ, ZVIJEZDO MALA“
Baš je neobično
Po cijeli te dan gledam
- Pitam se - Što je?
- Jesam li lud - Što je?
A onda se opet nasmiješim
Baš je zapanjujuće
Ušla si u moje srce
Bez kucanja
Glasno trčiš uokolo
- Je li poludio? - I činiš me nemirnim
Nikako mi
ne silaziš s uma
Bi li mi možda mogla dati sobu
U svom srcu, gdje bi me mogla zaključati?
Što misliš?
- Počinjemo. - Dobro.
Snima.
Dobro, pa onda.
Započinje vjenčanje Seon-e i Park Jae-wona.
Nemoj.
Yoon Seon-a, obećavaš li da ćeš zauvijek voljeti Park Jae-wona?
Da!
Park Jae-wone, obećavaš li da ćeš zauvijek voljeti Yoon Seon-a?
Da!
Obećavate li da ćete zajedno
dočekati starost?
Da!
Čak i za kišnih, snježnih i vjetrovitih dana, hoćeš li…
Ne.
Čak i za kišnih, snježnih i vjetrovitih dana,
obećavaš li da ćeš ostati uz njega?
Da!
- Dovoljno. - Ha?
Sad ćemo završiti vjenčanje.
Ne, još nije gotovo.
Izvoli.
Nemojmo ih nikada skinuti.
VODITELJ TIMA
Zbog toga sam još ljući na nju.
Pitam se gdje je njezin prsten.
Kladim se da ga je bacila.
Tako je. Bacila sam ga.
Po prekidu bi trebalo barem vratiti prsten.
A što ćeš? Dati ga nekoj drugoj?
Izgledam li kao škrtac?
Nikako ju ne mogu razumjeti.
Zašto je odradila vjenčanje ako ga je planirala ostaviti?
- Tako je. - Možete li me ispričati?
Pisala sam ponudu za projekt. Imam dosta posla.
Sigurno to nije planirala.
On to valjda još uvijek želi uljepšavati.
Vjenčanje nije bilo pravno obvezujuće.
- Želim da on to zaboravi. - Da, trebao bi.
- Zar mislite da je tu bitan zakon? - Razumijem ga.
Pošto od početka nije bilo po zakonu,
postao je osjetljiviji na tu temu.
Bolje je razmišljati jednostavno.
Živjeli su zajedno samo dva mjeseca.
Je li to kratko?
Život je dug. Dva mjeseca nisu.
Mislim da ne treba o tome toliko lomiti glavu.
Zaboravite. Dosta.
Lako je njima reći, pošto se ne radi o njima.
Je li izgubio išta dok je bio s njom?
Otkud sad to?
Samo mi je palo na pamet.
Što ako joj meta nije bio on?
Pa što?
Pa…
Možda mu je prišla
sa skrivenim namjerama.
Što bi bilo da je imao zlatnu žabu tešku jedan nyang?
Koliko je to?
Vrijedim li ja manje od jednog nyanga zlata?
Oprostite. Moj je prijatelj priglup.
Ima baš bujnu maštu jer je pisac.
Ne, moguće je.
Željela je nešto, pa mu je prišla i to ukrala.
Uspjela je, pa ga ostavila.
Rekla si da je pisac. Jesi li sigurna da je sposoban?
Debitirao je u tromjesečniku.
Mašta mu je užasna. Kako zarađuje za život?
Sigurno nije ništa izgubio?
Nisam.
Zaista nisam.
Zašto mu je prišla ako nije imao ništa?
Recite mu da ga želim upoznati uživo.
Ajme, mrzim ga.
Recite mu da prvo dođe k meni, može?
Meni. Neka prvo upozna mene.
Pecka me šesto čulo. Sigurno je izgubio nešto.
Siguran sam da je Seon-a ukrala.
Prišla mu je zbog toga nečega.
On samo ne želi priznati
da se ona pretvarala da nešto osjeća.
Znate,
to bi žena u dvadesetima rekla bogatašu u osamdesetima.
„Volim te. Toliko to volim,
želim s tobom imati djecu!“
BIJESAN JE
On samo želi vjerovati
da je to istina.
- U pravu si. - Hej…
Prestani snimati.
Ugasite kameru. Ja… Ovaj intervju…
Ne. Ne mogu ja ovo. Gotov sam.
Odustajem.
UZRUJAN JE
Kažem vam. Nije istina.
Njezini su osjećaji prema meni bili iskreni.
Bila je potpuno iskrena i strastvena.
Smatrao sam da me voli najviše što može.
Znate što? Kod nje nije bilo zlatne sredine.
Nitko me nije volio više nego ona.
Kvragu. Nemate pojma.
- Želimo još dva piva. - Još dva? Dobro!
SURFANJE KOD BINA I RAMYEON KOD RA-RE
- Seon-a. - Da?
- Baci ostatke hrane. - Može.
- Evo vaših piva. - Hvala.
- Uživajte. - Dobro.
Već si se vratila? Gdje je kanta?
Ne znam.
- Ne znaš? - Ne.
Jesi li ju bacila?
- Naravno. - Nije istina.
- Stvarno? - Prije mi je išlo bolje.
- Ma daj. - Daj mi to.
- Je li gotovo? - Da.
- Ajmo. - Računa se kao osmijeh.
- Nisi ista. - Žališ li zbog braka?
Što je ovo?
- Reci im da odlaziš. - Seon-a, popij pivo.
- Sjedni. - Uzmi.
- Ne, moram poći kući. - Ha?
- Zašto? - „Kući“? Misliš u smještaj?
Da, on mora poći sa mnom.
Ha? Idete li vas dvoje nekuda?
- Samo… - Idemo kući.
Živim s njim u njegovoj prikolici.
- Stvarno? - Zajedno?
Da, živimo zajedno.
Ima sad već nekih mjesec dana.
- Da, gotovo pa mjesec. - Ha?
- Molim? - Mjesec?
Jeste li poludjeli?
Ona to ozbiljno?
Čak smo se i vjenčali.
- Ha? - Jeste?
- Nema šanse! - Ne…
- Dopustite da objasnim. - Ludi ste!
Da, vjenčali smo se.
- Ali nije ništa ozbiljno… - Pa zapamtite ovo.
Jae-won je moj.
- Čestitajmo im. - Da.
- Čestitamo! - Čestitamo!
- Čestitamo. - Čestitamo.
Kako si tako otvoreno pričala o tome da živimo zajedno?
Zato što je istina.
Ondje sam već tri tjedna.
Ali ipak, zar te nije sram?
Nimalo. Mogla bih reći čitavom svijetu.
A kako bi to točno učinila?
- Vjenčali smo se. Živimo zajedno. - Hej, prestani.
Vjenčali smo se. Živimo zajedno.
Čekaj.
Čestitamo.
Vjenčali smo se. Živimo zajedno.
Prestani. Sramotiš me.
Stvarno.
Vjenčali smo se! Živimo zajedno!
Ajme, baš me sram.
Vrijeme je krasno.
- Zar nije osvježavajuće? - Da.
Ovo je zabavno.
- Hajde, Seon-a. - Čekaj.
UZBRDICA, ODMARALIŠTE ZA 150 METARA
Jae-wone, drž' se!
Možeš ti to! Idem ja prva!
Nemoj ići! Čekaj me!
Gdje je Yoon Seon-ina Zemlja?
A gdje je njezin Mars…
Što? Hej, što si to učinila?
Što je ovo?
Mrzim ovo!
Zar nije baš slatko? Baš su lijepi.
- Vaša je hrana spremna. - Sjajno.
- Ha? - Ha?
Zašto je Jae-wonova veća?
- Da. - Jedi, Jae-wone.
Dodala sam krvavih školjki.
Ajme, zašto si ih dodala tako puno?
Volim krvave školjke.
Je li fino?
Temeljac je… drugačiji.
Išlo nam je sjajno.
Nije mi prišla sa skrivenim namjerama.
Za sve je on kriv.
Kyeong-jun, ta bitanga.
Da, ja sam taj Choi Kyeong-jun.
Nije radio kako treba, pa sam se morao brzo vratiti u Seul.
Kako je mogao izbivati dva mjeseca, a planirao je jedan?
Shvaća li posao ozbiljno?
Ovaj me je predsjednik uprave vrbovao pod jednim uvjetom,
godišnjim odmorom od mjesec dana.
Tako je. Jedan mjesec.
I ipak se nisi vratio.
Zato nisam imao izbora, morao sam dići frku.
Jer nisam toliko sposoban kao ti.
I tiše pričaj dok me kritiziraš.
Čujem sve.
Ajme meni.
Prestani me zvati. Dolazim.
Da, vratit ću se i srediti to.
Za početak ne radi ništa i budi miran.
Reci mom tati da ću ja.
Otići ću do područnog ureda i riješiti to.
Da. Koliko sam ti puta rekao da ne brineš,
zato što nismo učinili ništa ilegalno?
Nego, poslao sam svoju dasku za surfanje, pa se pobrini da ju pokupiš.
Jae-wone.
Oprosti, Seon-a.
Nešto jako hitno je iskrsnulo u Seulu.
- Jesi li zapamtila moj broj? - Da.
Što radiš ako zaboraviš moj broj?
- Evo. - Što ako to izgubiš?
- Neću. - Rekao sam „što ako“.
Gdje i kada smo se dogovorili sastati?
Treći kamen Cheonggyecheona, zadnja subota mjeseca, u deset.
Dobro. Ne zaboravi to.
Oprostite. Možete li, molim, pomaknuti auto?
Da, gospodine. Dajte nam samo minutu.
Rekao sam ti da si nabaviš mobitel.
Zašto još posuđuješ Binov?
Nazvat ću te čim u Seulu nabavim neki.
- Trebaš poći. - Dobro.
- Bok. - Bok.
- Mislim to. - Dobro.
- Bok. - Bok.
- Vidimo se.
Hajde.
Požuri.
To je bio kraj.
Zauvijek.
Jasno smo si obećali da ćemo se opet sastati u Seulu.
Ali to je bilo to.
Trebali smo se zajedno vratiti u Seul.
Ali Kyeong-jun…
- Kuda ideš? - Ne znam.
Zašto ne znaš? Ovo…
Baci ih! Zašto ih još uvijek imaš?
- Zašto bih? - Ne koristimo ih!
Grozan si radnik. Kakav idiot.
Počinje me razbješnjivati.
Jae-wone, dođi.
Jae-wone. Ajme.
- Mijenjaš dizajn? - Da.
- Ne smiješ. - Zašto ne?
- Gle… - Ja sam voditelj…
Zdravo, gospodine.
Otvorit ću vam vrata.
Dolazi ovamo.
ARHITEKTURA I LJUDI
Zdravo.
VODITELJ TIMA
Kako se usuđuješ
mijenjati dizajn te kuće u Buam-dongu?
Je li tvrtka tvoja?
Pokušavaš li uništiti tvrtku svoga oca?
- Gospodine. - Bitango.
Gospodine, zovem se g. Park, a ne bitanga.
Striče, zatvorio sam.
Možete se derati na njega i tući ga do mile volje.
Koliko si ga puta promijenio?
Dosad si već trebao pronaći graditelja i započeti s gradnjom!
Gledajte. Planina Bugaksan bi bila s ove strane.
Stube bi trebale biti ovdje
kako bi oni uživali u pogledu dok se penju i spuštaju.
Iznova smo potvrdili da se planina vidi jako dobro
iz dnevne sobe na katu.
Klijent kaže da je ovaj dizajn već izvrstan.
On ne zna što je bolje.
Znamo više o modelima, pa mu trebamo dati savjet.
Onda si od početka trebao to odraditi bolje.
Je li se planina Bugaksan ovaj mjesec iznenada preselila u ovaj grad?
Kako sam mogao kad nisam imao prijašnjeg iskustva?
Zato dobivam samo četvrtinu vaše plaće.
Ne mogu vjerovati da sam ti povjerio svoju tvrtku.
Tako je. Zašto ste to učinili?
Bio sam sretan u prošloj tvrtki, pa zašto ste me dovukli ovdje?
Istinski sam poštovao predsjednika uprave bivše tvrtke.
Ujače, što sam vam rekao uz juhu od bakalara i soju?
- Rekao sam da ćeš požaliti… - Što si učinio, bitango?
Gospodine, zovem se g. Choi, a ne bitanga.
Suluda derišta.
Doviđenja.
Učini li ijedan od vas dvojice ovo opet,
obojica ćete dobiti otkaz.
Hvala vam.
Zašto ja?
Volim ovu tvrtku. Međutim,
ne sviđa mi se predsjednik.
Meni se zapravo jako sviđa.
No ne i voditelj mog tima.
Kad smo kod toga, Kyeong-june…
Razmišljao sam o promjeni lokacije stuba.
- Ovako. - Čekaj. Prestani.
Da razjasnimo.
Promijeniš li to
morat ćeš premjestiti i kupaonicu i spavaću sobu.
Znam, ali učinimo to.
- Da sad odemo ondje? - Ne diraj me. Ne mogu.
Zašto ne?
Ne mogu ići. Imam spoj s Rin-i.
Odlazim otprilike kad ona završava.
- Hajdemo onda svi. - Ne budi apsurdan.
- Daj da vam se pridružim. - I onda? Nikako.
Daj da vam se pridružim.
- Kupit ću vam sladoled. - Zaboravi.
Kyeong-june.
Hej, g. Choi. Hej!
- Ovdje je. - Je li?
Evo vaše miješane pizze. Uživajte.
- Hvala vam. Izgleda sjajno! - Hvala vam.
Pričekaj. Samo minutu.
Nisam tko sam nekoć bila.
Ja sam nova Lee Eun-o.
Gospođo.
Ajme meni.
Nisam te prepoznala. Jako si se promijenila.
Kako ste?
Eto.
Čula sam da ste sad zamjenica generalnog direktora.
Da. Proljepšala si se.
- Stil ti se drastično promijenio. - To nije sve.
Sva sam se promijenila.
A tako. Koliko je prošlo otkad si radila ovdje?
- Prošlo je već sedam godina. - U pravu si.
- Još si studirala, zar ne? - Da.
- Evo. To je moja posjetnica. - Dobila si posao.
Molim? Osnovala si tvrtku?
Tvrtka je to s jednom zaposlenicom. Zove se O3, a ne 03.
Predstavlja tri kružića u zapisu mog imena.
Postala si i rječitija.
Koliko je prošlo od osnivanja?
Manje od godinu dana. Devet mjeseci.
Kako ide posao?
Posjećujem i preklinjem poznanike za posao.
Nikad nisam odbila niti jednu narudžbu.
Jedva krpam kraj s krajem.
Kad smo kod toga, gđice…
Mislim, direktorice.
Molim vas za posao.
- Kakav posao? - Bilo kakav.
Recite mi treba li vam podizvođač.
Ako zatreba, zaposlit ću honorarce.
Nije mi važno koliko je posao malen ili iscrpljujuć. Nisam izbirljiva.
Jesi li donijela svoj portfelj?
- Zdravo. - Hej.
Što nije u redu?
Nismo još spojili odvodne cijevi,
a prekjučer je kišilo. Kvragu.
Ovo je za vas.
Danas je rođendan vaše supruge.
Niste trebali.
Sad ne trebaš kupovati tortu.
- Evo nekih grickalica. - Ajme, hvala vam.
- Hvala, g. Park. - Nema na čemu.
- Ja ću umjesto vas. - Ne, nemojte.
Upropastit ćete odijelo. Smrdjet će.
- Ajme. - Bacite onamo.
Već znate.
Radiš samo nakon što te se dobro izudara.
- Znaš li ovu pjesmu? - Da.
Nisam te mogao zaboraviti
Pa mi te čak ni vrijeme Nije moglo oduzeti
Naše su uspomene Zaglavile kao trn
Taj je dan tek stigao u Yangyang.
…da mjesec dana živim u kamperu.
A druga je da mjesec dana samo surfam.
Izgledao je uzbuđeno.
Na putovanju je svatko uzbuđen.
Bila sam i ja.
Ta-da!
Mislim da smo tada bili luckasti.
Započinje vjenčanje Seon-e i Park Jae-wona.
Vjenčali smo se! Živimo zajedno!
Dva mjeseca koja smo proveli na plaži čine se kao san.
Rekla je da i ona živi u Seulu.
Mislio sam da ću bar jednom naletjeti na nju.
Ali nisam.
Pokušavam ga zaboraviti.
Ne, već jesam.
Pada li kiša?
Ha? Je li se ovo pokvarilo?
Ma daj.
Što nije u redu? U čemu je problem?
Ha?
Ne smijete sad stati.
Spustite se. Kažem vam, spustite se.
Ajme. I ti si se pokvario?
Kvragu.
- Smrdi. - Kakav lijep auto.
Sigurno su mu ga kupili roditelji.
Ja sam sama kupila ovaj auto. Svojim novcem.
Baš me sram.
I taj je prozor pokvaren.
Da, sigurno je sjajno imati prozore koji dobro rade.
Ovo je ludo. Svijet je mali.
Nije me vidio, zar ne?
Zašto sam ga nogirala?
Znate li što je najgore kod takvih prekida?
Nije do toga da mi nedostaje ona ili dani provedeni s njom.
Ne prestaješ se preispitivati u čemu si pogriješio.
Da vidimo…
Previše je razloga.
Razlozi?
Siguran sam da nema nijedan. Ni u čemu nisam pogriješio.
Kao prvo,
on se ovoga ne sjeća.
Sviđaš mi se baš sva, od glave do pete.
- Što bi bilo… - Da?
Da sam drugačija osoba?
Drugačija osoba? Kakva osoba?
Što bi bilo da nemam ovu tetovažu,
da se oblačim drugačije i imam drugačiju frizuru?
To onda ne bi bila Yoon Seon-a.
To je razlog.
Rekla sam vam. Osoba u Yangyangu nije bila prava ja.
Tad sam pomislila:
„Trebala bih
prekinuti s njim.
Ovdje bih trebala raskinuti ovu vezu.“
Raskid bi bio manje bolan da smo se svađali.
Drugi je razlog…
Samo bih želio
da znam gdje je i kako je sada.
Prijevod titlova: Mario Komljenović