AZ ELŐZŐ RÉSZEK TARTALMÁBÓL:
Ölj! Ölj! Ölj! Ölj!
Itt az idő.
A vezérkari főnök engedélyezetlen támadást készül indítani a tengeralattjáró ellen.
A jó kurva életbe!
- Svéd hadihajó! - Indulj!
- Matrjoska hadgyakorlat leállítva. - Jó.
Már csak a kapitányt kell kikérdeznünk.
A tengeralattjáró KGB-tisztjét beöltöztetem kapitánynak.
- Kik maguk? - A legtöbben KGB-nek hívnak.
- Dobja el! - Idióta!
Mi vagyunk a CIA.
Egy szökött KGB-tiszt rendkívül értékes lenne a számunkra.
- Úristen! - Nukleáris fegyverek vannak a fedélzeten.
A NATO megduplázta flottáját a határainknál,
a szovjet flotta közelében.
A kapitány felrobbantja a hajót,
ha bárki közelít.
Ráadásul Reagan és Brezsnyev is támadni készülnek,
aminek az eredménye totális nukleáris háború lehet.
A SOROZATOT IGAZ TÖRTÉNET IHLETTE
PÁR SZEREPLŐT ÉS HELYSZÍNT
NEMZETBIZTONSÁGI OKOKBÓL MEGVÁLTOZTATTUNK.
AZ IGAZAT MEGVALLVA NEM IS KEVESET...
KORMÁNYPALOTA STOCKHOLM
„Ez Svédország szuverenitásának és integritásának súlyos megsértése.
És ami még súlyosabb,
és eddig nem hoztuk nyilvánosságra, az az,
hogy az általunk végzett vizsgálatok szerint,
a szovjet tengeralattjáró
nagy valószínűséggel nukleáris fegyverekkel van felszerelve.
Még valószínűbb, sőt, csaknem teljesen bizonyos,
hogy a fedélzeten urán-238-as található.
És nem tudunk kitalálni semmilyen más észszerű felhasználást az urán számára.
Amivel szembesülünk tehát, az valójában
Svédország területének legsúlyosabb megsértése
a második világháború óta.”
- Lemaradtam valamiről? - Semmiről.
Van valakinek kérdése?
Kurva jó, Håkansson!
Igaz? Eljött az idő, tudja?
Már a birkapásztor is tudja, hogy atomfegyverek vannak a fedélzeten.
Erre vártunk egész életünkben.
Végre egyszer és mindenkorra leszámolunk az oroszokkal.
Kész háborúba menni, Håkansson? Kész?
Igen, persze. De...
Semmi de, Håkansson! Semmi de! Induljunk!
Ne!
Adjon gázt neki, miközben elfordítja a kulcsot!
- Ez az! - Igen.
- Most induljon! - Igenis.
Tájékoztattam Karlsson fregattkapitányt, hogy elkezdheti a Kivontatás műveletet.
Kis szerencsével pár órán belül fellélegezhetünk.
Mi a gond, Ola? Hullasápadt vagy.
Úgy festesz, mint akihez kést szegeztek.
- Vagy fecskendőt. - Hogyan?
Evivel elválunk.
- Szerinte túl sokat dolgozom. - Ezt sajnálattal hallom.
Nem becsültem meg őt eléggé, Thorbjörn.
A belpolitika idegölő lehet.
A világpolitika még inkább.
Most meg a jelek szerint a tengeralattjáró politikai tisztje,
Taraszenko hadnagy úgy döntött, disszidál.
Komolyan?
Mikor tervezted közölni ezt a szovjet nagykövettel?
Úgy tűnik, nem lesz rá szükség.
Már Svédországba rendelte Taraszenko nejét és kisbabáját.
Épp most szállnak meg a Sheratonban.
Taraszenko, egy magas beosztású szovjet politikai tiszt megszökik,
és a szovjet nagykövet idehozza a családját, hogy találkozzanak vele?
Lóvásárnak hívják, Ola.
Még a harmincas években találta fel a Gazdák Ligája.
- Egyszerű alku, ennyi az egész. - Persze.
Te kapsz egy szökevényt, bár nem tudom, mi hasznod van belőle,
- és mit adsz cserébe? - A tengeralattjárót, nyilván.
Taraszenko már köpött, mint a vízfolyás, mindent tudunk, amit kell.
Ha szeretnéd, gondoskodhatok én Taraszenkóról és a családjáról.
Hát ez nagyszerű lenne!
El tudnád rejteni őket mindenki elől?
Elnézést, uraim, de a szovjet nagykövet van vonalban.
És Thorbjörn, ne felejtsen el kezet mosni!
Fenébe, tényleg.
- Halló, tessék! - Üdvözlöm!
El kell ismernem, igencsak profin fest a tévében, Thorbjörn.
Köszönöm, köszönöm.
Most, hogy Taraszenko és a családja biztonságban vannak maguknál,
már semmi akadálya annak, hogy hazaengedje a tengeralattjárót és a legénységét.
Ahogy megállapodtunk.
Hisz tudja, a juhtenyésztők mindig állják szavukat.
A külügyminiszter gondoskodik a Taraszenko családról,
nekem ugyanis egy másik sürgős ügyet kell elintéznem.
- Mit? - Pontosabban „kit”.
Vigyázz!
Pihenj!
- Mindenki tudja, mi a dolga? - Igenis, tábornok!
Remek. Az akció sikeréhez létfontosságú a meglepetés ereje.
Lenne egy aprócska kérdésem.
Főparancsnok úr,
a kormány jóváhagyta a hadműveletet?
Emlékeztetném rá, hogy az ország vezérkari főnökével beszél.
Más szóval én felelek az ország hadseregéért, aminek maga is a része.
Van még ostoba kérdése, mielőtt megváltoztatnánk a világrendet?
- Nincs, tábornok úr. - Helyes.
- Rohadt idióta! - Balfék.
Az első csapat szárazföldön közelít. A második csónakokon csatlakozik hozzájuk.
A búvárcsapat jobb oldalról észrevétlenül feljut a fedélzetre,
gyorsan beszáll a tengeralattjáróba,
elfogja a legénységet, és a szárazföldre szállítja őket.
- Kérdés? - Hultman!
Igen.
Hogy jutnak fel a búvárok a tengeralattjáróra?
Mármint ha csúszós lenne. Létrákat viszünk, ez a terv?
És amennyiben igen, hogyan szállítjuk a létrákat?
Értem...
Én most visszatérek a bázisra, a látszat kedvéért.
Nem akarjuk, hogy lehallgassanak,
ezért minden további kommunikáció tábori telefonon fog zajlani,
kiváló helyettesem, Håkansson közvetítésével.
Az Ébresztő hadművelet ezennel kezdetét veszi.
És semmi magánkezdeményezés! Azt bízzák teljeséggel rám!
- Megértették? - Igen, tábornok!
Nagyszerű.
- Martinsson! - Igen.
Csatlakozzon az oszlopra!
Ezen a tábori telefonon fogom hívni
a hordozható telefonkészülékről.
Mi van?
Elég!
Tábornok úr, csak azt szeretném mondani,
óriási megtiszteltetés volt számomra, hogy ön mellett szolgálhattam.
És... Hát, csak ennyit akartam. Végeztem.
Svédországért előre, Håkansson.
Ma katonai történelmet írunk mi ketten.
Utána kitüntetést kapunk a királytól,
az Operakällarenben vacsorázunk, meg minden.
Lesz mit mesélni az unokáknak, igaz?
- Igen... - Hát csapassuk, Håkansson!
A nevem Martinsson. Håkan Martinsson.
Igen, tessék?
Tájékoztatom, miniszterelnök úr,
a főparancsnok négy perce távozott Hästholmenből,
és a karlskronai haditengerészeti bázisra tart.
Köszönöm, Håkansson.
A nevem Håkan Martinsson. Milyen nehéz lehet megjegyezni?
- Jörgensson. - Halló, Tobbe vagyok.
- Itt az idő. - Rendben.
Szabadítsd rá őket!
Hülye seggfej miniszter!
A KREML MOSZKVA
Miért nem veszed fel, te hülye tehén?
Halló!
Andropov elvtárs, itt Kalinin admirális.
Készen állunk a mentőakcióra. A parancsát várjuk.
- Mire jutottak a diplomáciával? - Diplomácia?
Miféle szaros szó ez? Diplomácia.
Harcoljanak, az istenit! Hajtsák végre sátáni tervemet!
Hívjon, és jelentsen, ha kész!
- Természetesen, főtitkár elvtárs. - Ennyi.
Így oldunk meg egy problémát.
Parancsot kaptunk a Sátáni Terv művelet végrehajtására.
- Mi? - Riadóztasson!
Figyelem, parancsolom,
hogy a teljes flotta induljon a tengeralattjáróhoz!
Hazahozzuk bajtársainkat!
Gépház, teljes gőzzel előre! Végrehajtani!
Most mi van?
Mi a jó fene ez?
Kibaszott állatkertben vagyok!
Az ég áldja meg! Mozgás! Melyik barom felelős ezért?
Az isten szerelmére...
Tartsd féken a juhaidat, hülye paraszt!
Svédország vezérkari főnöke vagyok, vár a háború.
- Igen. - Micsoda egybeesés!
- Minket is. - És ki maga, ha szabad kérdeznem?
A Svéd Juhtenyésztők Szövetsége vagyunk.
Az egykori elnökünk kérésére jöttünk.
Beszélgetnünk kell egy-két dologról.
Szálljon ki a kocsiból!
- De... - Most!
A svéd miniszterelnök megerősítette,
hogy a tengeralattjáró nukleáris fegyverrel felszerelt.
Másrészt több szovjet hajó
és két tengeralattjáró tartanak feléje.
Okkal tarthatunk egy kimentési kísérlettől, elnök úr.
Hogyan tovább, elnök úr?
Versenyezzünk!
- Hogyan? - Mutassuk meg, mit tudunk!
- Ez parancs, tábornok. - Igenis, elnök úr.
Játszadoztok? Meglátjuk, ki ér előbb a tengeralattjáróhoz, nyugati disznók!
ORSZÁGHATÁR KARLSKRONA
HADITENGERÉSZETI BÁZIS
- Mi a fene történik? - Nem tudjuk, kapitány.
Hirtelen minden hajó teljes gőzzel a tengeralattjáró felé vette az irányt.
Azonnal küldjenek oda egy vontatóhajót! Vigyék le a tengeralattjárót a szikláról!
Ne feledjék, a miniszterelnök parancsát: megvédjük a határt.
Új parancs érkezett: megvédjük a határt.
- Mi? Azt hittem, végeztünk. - Meg kell védenünk a határt!
Tehát tüzelni fogunk. Mi lesz, ha eltaláljuk őket?
Még nem állítottuk be az ágyúkat.
Csak lőjenek a határ irányába! Majd veszik az üzenetet.
Tűz!
Ez háború!
Itt a Karlshamn vontatóhajó.
Megkezdjük a vontatást, és bízunk benne, hogy befejezzük a többiek érkezése előtt.
Vétel vége.
Kapitány elvtárs!
Moszkva üzent. Minden hajó ide tart, hogy kiszabadítsanak minket.
Kapitány elvtárs! A svédek is itt vannak már.
- Basszus! - Kapitány elvtárs!
A kurva életbe!
A gerinctelen barom Taraszenko fellázadt.
Mi a faszom volt ez?
Kapitány!
Fiúk, elindultunk!
- Éljen, fiúk! - Éljen!
- Igen! - Éljen!
Vaszilijeva elvtársnő, miért nem veszi fel?
- Halló! - Főparancsnok elvtárs!
Megkezdtük a Sátáni Terv műveletet, de a svédek tüzet nyitottak.
Engedélyt kérek a tűz viszonzására.
Elment az esze? Azonnal állítsa le a műveletet!
Igenis, Andropov elvtárs.
Új parancs Moszkvából. Sátáni Terv műveletet azonnal leállítjuk.
Végrehajtani!
Kilépek egy percre.
Ki kell szellőztetnem a fejem.
Ócska vacak.
Amerikai acél. Sosem hagy cserben.
- Elnök úr! - Cooper tábornok.
Uram... Nem lenne szabad.
A svédek miatt újra rászoktam.
Hogy haladunk a tervemmel?
- Úgy érti, a versennyel? - Igen.
- Sajnálom, uram, a terv elmarad. - Elmarad?
A svédek épp nemzetközi vizekre vontatják a tengeralattjárót.
A jelek szerint diplomáciai úton megoldották a helyzetet.
Diplomácia?
Miféle szaros szó ez?
Szerintem gyönyörű szó.
Emlékeztessen, mi volt a döntésem
a tengeralattjáróval kapcsolatban!
Úgy döntöttünk, hogy felrobbantjuk, főtitkár elvtárs.
A fedélzeten lévő 56 fős legénységgel és atomfegyverekkel egyetemben,
egy másik ország területén, főtitkár elvtárs.
Az előzetes jelentések szerint a halottak száma ötvenezerre rúg.
Svédország déli része nagyban megsemmisült.
Nahát, még ilyet!
És a svédek mit szólnak mindehhez?
Kezdetben kissé feldúlta őket a dolog,
de beszéltünk velünk, és arra jutottak, hogy elkerülhetetlen volt.
Milyen bölcs hozzáállás!
Külügyminiszter úr, mi folyik itt? Miért jöttünk ide?
Oroszország? Ne, Oroszország ne!
Nem Oroszország. Amerika.
Így van, Taraszenko úr. Az Amerikai Egyesült Államok.
Nagy örömmel fogadnánk országunkban. Jó messze Moszkvától.
- New York? - Ha azt szeretné. Szabad ország vagyunk.
- Julia, New York! - Nem, Dima.
Gallywood.
- Gallywood? - Hollywood! Hogyne.
Áll az alku?
Áll az alku.
- Jaj! - Igen, tessék.
Megpróbálom. Holnap benyújtom a...
- Ez... Ez fáj! - Lassítson, Börje!
Értem, hogy bocsánatot szeretne kérni valamiért,
de lenne oly kedves elölről kezdeni?
- Lassan és világosan! - Igen.
Először is, szeretnék bocsánatot kérni,
amiért nem mindig adtam meg önnek a kellő tiszteletet.
Másodszor pedig tájékoztatom, hogy holnap reggel
benyújtom felmondásomat a kormányból.
Ez valóban igen bölcs döntés, Börje.
Köszönöm a szolgálatát, és természetesen ragyogó ajánlást kap majd tőlem.
- És még valami... - Igen.
A tengeralattjáró ügye sikeresen megoldódott.
Az ön hozzájárulása nélkül. Ég önnel és sok szerencsét!
Ha nem tévedek, a protokoll szerint
a tengeralattjáró újra a mi irányításunk alatt áll. Helyes?
Itt a svéd parti őrség. Most már hazamehetnek.
Éljen!
Éljen irgalmas főtitkárunk! A nő minden!
A család! Az minden!
- Éljen, fiúk! - Éljen!
- Haza! Haza! - Haza, fiúk!
- Ez az, fiúk! - Éljen!
RAMVIK ÅNGERMANLAND TARTOMÁNY
Gratulálok a legmagasabb kitüntetéshez.
Köszönöm, elvtárs.
A legfontosabb az volt, hogy a szeretett hazámat szolgálhattam, de köszönöm.
A rádióantennák elhelyezése a Balti-tengerben
önmagában is jelentős vállalkozás.
De jelentést kértem a technikusoktól a tengerfenék állapotáról is.
Miért, ha szabad kérdeznem?
Hát, képzelje el a jövőt!
Lefektethetnénk a legnagyobb gázvezetéket
a Szovjetunióból a tengerfenéken át a mohó,
energiára éhes Európába.
Katonai stratégiai szempontból zseniális húzás lenne.
Gazdasági szempontból viszont egyenesen észbontó.
Nos, gondolkodjon rajta!
Az a gyanúnk, hogy a volt stockholmi orosz nagykövet
nem az, akinek kiadja magát.
Alekszandra?
Nagy valószínűséggel az orosz hírszerzés embere.
Nem, épp ellenkezőleg, Anders.
Alekszandra a mi téglánk Moszkvában.
Pár órája felhívott,
és elképesztő információkat osztott meg velem
a Blekinge térségében elrejtett valamennyi rádiójeladóról,
amiket most önnek el kell távolítania.
- Tessék? - Bizony.
Mi juhtenyésztők összetartunk, érti?
Említést tett továbbá a tengerfenéken át haladó
gázvezetékről.
Mit szólna, ha ezt egy kellemes ebéd mellett beszélnénk meg
a kedvenc éttermemben?
Köszönöm a meghívást, nem utasítom vissza.
Operakällaren.
Itt Thorbjörn Fälldin miniszterelnök. Kíváncsi lennék, mi a mai ajánlatuk.
A mai ajánlatunk pácolt báránycomb.
Tökéletes. Ketten leszünk.
Rajta vagyunk, mindent veszünk, mint eddig is.
- Várjuk! - Köszönöm.
- A zászló? - Leengedtem.
- Melyikünk nézi meg, ki az? - Mindketten.
- Jó... - Jó.
- Björklund! Ezer éve. - Harry. Gustav.
A kalapács.
Igen... Innál egy csésze kávét?
Megbolondítjuk valamivel.
Gondoskodtam már róla.
Hoztam whiskyt.
- Van jegetek? - Persze hogy van. Bújj csak be!
A feliratot fordította: Bakó Izabella Aemée