Döda! Döda! Döda! Döda!
Det är nu det gäller.
Överbefälhavaren. Tydligen förbereder han en osanktionerad operation mot ubåten.
Det var väl själva fan!
[på ryska] Svenska stridsfartyg!
-[på svenska] Kör! -[militärer ropar] Kör!
[visslar gällt] Övning Matrjosjka avbryts.
[på ryska] Bra.
[på svenska] Då återstår väl bara det där kaptensförhöret.
Jag tänker klä ut ubåtens KGB-löjtnant till kapten.
-[på engelska] Vilka är ni? -Folk brukar kalla oss KGB.
Släpp den!
-Aj! -[på ryska] Din idiot!
-Ah! -[på engelska] Vi är CIA.
En avhoppad KGB-agent är väldigt värdefull för oss.
[på svenska] Herregud...
Ubåten har kärnvapen ombord.
Nato har fördubblat sin flotta vid gränsen,
och där ligger redan den sovjetiska flottan.
[Karlsson] Kaptenen på ubåten har fått order att spränga den om nån närmar sig.
Dessutom är både Reagan och Brezjnev
-redo att gå till anfall... -[på ryska] Attack!
...vilket skulle kunna leda till ett fullskaligt kärnvapenkrig.
[♪ dramatisk musik]
[musiken avtar]
Det är en allvarlig kränkning av Sveriges suveränitet och territorium.
Vad som är ännu allvarligare,
och vad som jag nu för första gången ger offentlighet åt, det är...
...att enligt de undersökningar som vi har företagit
så är den sovjetiska ubåten med stor sannolikhet...
...bestyckad med kärnvapenladdningar.
Med ännu större sannolikhet, en sannolikhet som gränsar till visshet,
kan det sägas att uran-238 finns ombord.
Och ingen har kunnat finna någon annan rimlig användning
-för detta uran. -[toalett spolar]
[Fälldin, på tv] Detta gör att det här i själva verket rör sig
om den mest uppseendeväckande kränkningen i Sverige sedan andra världskriget.
[pustar] Har jag missat nåt?
-Nä. -[Fälldin, på tv] Har vi några frågor?
[flygplan dundrar]
[skrattar exalterat]
-Fan, vad mäktigt, Håkansson! -Ja!
Va? Det är nu det händer.
Nu vet till och med den där fårbonden att det finns kärnvapen ombord.
Det här har vi väntat på hela livet.
Nu tar vi ryssen en gång för alla. [andas spänt]
Är du redo att gå ut i krig, Håkansson? Är du det?
Jo, det... är jag. Men...
Inga men, Håkansson. Inga men. Nu kör vi!
[motorn hackar]
[motorn stannar]
-[motorn hackar] -[suckar]
-[motorn stannar] -Näe...
Tryck ner gaspedalen när du vrider om nyckeln!
-Ja. -[motorn startar]
-Där, ja. -Ja.
-Kör nu! -Ja.
Hoh!
Jag har informerat kommendörkapten Karlsson
att han kan påbörja operation utbogsering.
Så om ett par timmar så kanske vi kan andas ut om vi har tur.
[kiss strilar]
Hur är det, Ola? Du är helt blek.
Det ser nästan ut som om nån försökt sticka kniven i dig.
-Eller en spruta. -Va?
Evi och jag ska skiljas.
-Hon tycker att jag jobbar för mycket. -Det var ju verkligen tråkigt att höra.
Jag har slarvat bort henne, Thorbjörn.
[strilandet fortsätter]
Inrikespolitiken kan vara slitsam. Världspolitiken mer än så.
[suckar djupt]
[drar upp gylfen]
Nu verkar det ju dessutom som om den där politiske officeren på ubåten,
en löjtnant Tarasenko, har bestämt sig för att hoppa av.
Jaså, minsann?
Och när hade du tänkt berätta det för den sovjetiska ambassadören?
Du, det verkar inte som om det behövs.
Hon har redan rekvirerat fru Tarasenko och deras nyfödda bebis till Sverige.
De sitter och trycker på ett rum på Sheraton just nu.
Tarasenko hoppar av, en högt uppsatt politisk officer i sovjetsystemet,
och den sovjetiska ambassadören plockar hit fru och barn och sammanför dem?
Det kallas för kohandel, Ola.
Uppfunnen av oss bondeförbundare nån gång på 30-talet.
Ge och ta, helt enkelt.
Jaha. Du tar en avhoppare, vad vi nu ska med honom till...
-Vad ger du, då? -Ubåten, förstås.
Ja, Tarasenko har redan läckt som ett trasigt durkslag,
så vi har ju allt vad vi behöver.
Om du vill skulle jag kunna ta hand om Tarasenko och familj.
Men du, det vore ju helt strålande, det.
Tror du att du kan gömma undan dem så att de inte går att hitta?
[knackningar]
[Barbro] Om mina herrar ursäktar,
men statsministern har den ryska ambassadören på telefonen.
Och du, Thorbjörn, glöm inte att tvätta händerna.
-[dörren stängs] -Visst, fan.
-Hallå där. -[Kosygina] Hej!
Jag måste tillstå att du är enormt professionell på tv, Thorbjörn.
Man tackar, man tackar.
Jo, nu när löjtnant Tarasenko med familj är i era trygga händer...
...borde ni kunna låta ubåten återvända hemåt med resten av sitt manskap.
Allt i enlighet med vår överenskommelse.
Det vet du väl, en fårbonde kan man alltid lita på.
Utrikesministern har tagit över ärendet med familjen Tarasenko
då jag själv har en annan brådskande sak att ta tag i.
-Vad? -Snarare "vem".
[♪ spänningsfylld musik]
-[Lagerkrantz] Givakt! -[klackar slås ihop]
Manöver!
-Har alla sina roller klart för sig? -[skriker] Ja, general!
Utmärkt. Hela operationen bygger alltså på överraskningsmomentet.
Jag har en liten fråga.
[musiken avbryts]
Har överstebefälhavaren regeringen bakom sig i den här operationen?
Får jag påminna dig om att jag är rikets överbefälhavare?
Alltså chef för landets samtliga militära styrkor, där du ingår.
Några fler idiotfrågor på det, innan vi ändrar världsordningen?
-Nej, general. -Vad bra.
Vilken jävla idiot.
-Tönt. -Första gruppen utgår från land.
Grupp nummer två ansluter via gummibåtar.
Grodmännen tar sig sen obemärkt via styrbord sida upp på däck
och snabbt in i ubåten och griper besättningen och för dem i land.
Frågor på det?
[viskar] Hultman!
Ja. [harklar sig]
Hur är tanken att grodmännen tar sig upp på ubåten?
Om det är halt ute, tänker jag. Har vi med oss stegar då, tänker ni?
Eh, och hur får vi i så fall med oss dem?
[viskar] Ja...
Jag återvänder nu till marinbasen för att hålla skenet uppe.
Eftersom vi inte vill bli avlyssnade kommer samtlig kommunikation
från och med nu ske via fälttelefon och min eminente sekundant Håkansson.
Den givna ordern lyder: Inled Operation Revelj.
Och ta inga egna initiativ. Alla sådana ankommer mig och enbart mig.
-Är det uppfattat? -[alla skriker] Ja, general!
Utmärkt.
-Martinsson... -Mm?
Nu håller du ställningarna här.
Koppla upp dig på stolpen, och så ringer jag dig på den här fältapan sen
från den där bärbara... telefon... apparaten.
Vad?
[klappar försiktigt på ryggen]
Så. [harklar sig stelt]
General, jag skulle bara vilja säga till dig
att det har varit en stor ära för mig att få... tjänstgöra vid din sida.
Och... Ja, det var bara det jag ville säga. Inget mer.
"För Sverige – i tiden", Håkansson. I dag skriver vi militärhistoria, du och jag.
Sen blir det medalj hos kungen, middag på Operakällaren och hela baletten.
Det här blir nåt att berätta för barnbarnen sen.
Nu jävlar kör vi, Håkansson!
[bildörren smäller igen]
Mitt namn är Martinsson. Håkan Martinsson.
[♪ The Sugarhill Gang, "Rapper's Delight"]
Ja, hallå?
Ja, jag kan informera statsministern om att ÖB lämnade Hästholmen nu för...
fyra minuter sen och är på väg in mot marinbasen i Karlskrona.
Tack för det, Håkansson.
Jag heter Håkan Martinsson.
[skriker] Hur jävla svårt ska det vara att lära sig mitt namn?!
-[i telefon] Jörgensson. -Ja, hallå, det är Tobbe.
-[Fälldin] Du, det är dags. -Okej.
Släpp ut dem.
[musiken fortsätter]
[upprört] Jävla kukminister.
♪ I said a hip-hop, the hippie, the hippie ♪
♪ To the hip, hip-hop and you don't stop the rockin' ♪
♪ To the bang-bang boogie Say up jump the boogie ♪
♪ To the rhythm of the boogie, the beat ♪
♪ Now what you hear is not a test I'm rappin' to the beat ♪
♪ And me, the groove, and my friends are gonna try to move your feet ♪
[telefon ringer]
[på ryska] Varför svarar du inte, din dumma kossa?
Hallå?
[i telefon] Kamrat Andropov, amiral Kalinin här.
Vi är redo för fritagningsoperationen.
Inväntar order.
Hur går det med diplomatin?
[Brezjnev] Diplomatin?
Vad är det för ett jävla skitord? Diplomati...
[Brezjnev] Gå i strid, för helvete! Genomför min djävulska plan!
Ring mig sen och avlägg rapport när det är klart.
Självfallet, kamrat ordförande!
Så där ja. Det är så saker och ting ska göras.
Vi har fått order om att fullfölja Operation Djävulska planen.
-Va? -Starta larmet!
[larm skräller]
Hör mina order!
Nu går vi med hela flottan mot ubåten
för att hämta hem våra kamrater.
Maskinrummet, full fart framåt!
[Kalinin] Verkställ!
[knackningar]
[larm tjuter, spridda rop]
♪ Uppdrag i Genève, Moskva Vi mötte faran varje dag ♪
♪ Men livet var en dans Kvinnor och champagne ♪
♪ Där skuggor svepte fram ♪
Vad fan?
Men vad i helvete är detta?
[får bräker]
Jag har hamnat mitt i en jävla djurpark! [tutar]
Snälla fan... Ur vägen! Vad är det för en ärthjärna som har hand om det här?!
-[tutar ilsket] Det var då själva fan... -[musiken stängs av]
Håll ordning på dina djur, bonnjävel!
Jag är Sveriges överbefälhavare, och jag befinner mig i krig!
Jaha. Vilket jävla sammanträffande. För det gör nämligen vi också.
-Och vilka är ni om jag får fråga? -Vi är Svenska Fåravelsföreningen.
Och vi är här på uppdrag av vår gamla ordförande.
Vi har lite grann att snacka om, du och jag. Hoppa ur bilen.
-Men... -Nu!
[på engelska] Nu har Sveriges statsminister bekräftat
att det finns kärnvapen ombord på ubåten.
Samtidigt är flera sovjetiska fartyg och två ubåtar på väg mot den.
Vi har all anledning att misstänka att det rör sig om ett fritagningsförsök.
[♪ spänningsfylld musik]
Vad vill presidenten att vi ska göra?
Chickenrace!
[♪ marschtrummor spelar]
-Va? -Dags att visa musklerna.
Det är en order, general.
Ja, herr president.
[♪ spänningsfylld musik med marschinslag]
[på ryska] Jaså, ni vill leka den leken?
Försten till ubåten, era västerländska svin.
[♪ spänningsfylld musik]
-Vad fan är det som händer? -Vi vet inte riktigt, kommendörkapten.
Plötsligt började alla fartyg köra utav bara helvete mot ubåten.
Skicka en bogserbåt snabbt som ögat. Se till att dra loss ubåten nu.
Vad som än händer, kom ihåg vad statsministern sa:
Håll gränsen!
[militärer ropar till varandra]
-Vi har fått nya order att hålla gränsen! -Va? Jag trodde allt var klart.
Vi måste hålla gränsen.
Fan, det innebär att vi måste skjuta.
Vad händer om vi träffar dem, då? Vi har inte ens gjort en korrektionsskjutning än.
Dra i väg den, bara. Lägg skottet vid nationella gränsen så markerar vi tydligt.
[kanon knarrar]
Eld!
[projektil viner genom luften]
[på ryska] Vi är i krig.
[via radio, på svenska] Det här är bogserbåt Karlshamn.
Vi påbörjar bogsering och hoppas vara klara innan nån annan hinner fram.
Slut, kom.
-[knackningar] -[Kuznetsov, på ryska] Kapten!
Moskva har precis meddelat att man skickat alla sina styrkor för att befria oss.
Kamrat kapten!
[Kuznetsov bankar på dörren] Svenskarna är också här!
[motor startar]
[knarrande och knakande]
...skit!
Kamrat kapten! Kamrat kapten...
[skriker] Den jäveln!
Det ryggradslösa krypet Tarasenko har startat ett myteri!
[brakande och dånande]
[förvrängt skrik]
-Vad fan var det? -[Peskov skrattar berusat]
Kapten!
Killar, vi rör på oss!
-Hurra, grabbar! -Hurra! Ja!
[Kuznetsov] Hurra!
[Peskov fortsätter skratta]
[telefon ringer]
Kamrat Vasiljeva, varför svarar ni inte?
Hallå?
Operation Djävulska planen är inledd, men svenskarna har öppnat eld.
Har vi tillstånd att besvara elden?
Är ni helt från vettet?! Avbryt operationen omedelbart!
Uppfattat, kamrat... Andropov.
[larm skräller]
Nya order från Moskva. Avbryt Operation Djävulska planen omedelbart.
[Kalinin] Verkställ.
[larmet tystnar]
[knackningar]
[suckar tungt] Jag går ut en stund. Jag ska ta lite frisk luft.
[♪ rysk folkmusik i moll]
Skit också.
[på engelska] Amerikanskt stål. Funkar varje gång.
-Herr president. -General Cooper.
Sir... Ni borde verkligen inte.
Svenskarna har fått mig att börja röka igen. Hur går det med planen?
-Ni menar chickenracet, sir? -Ja.
-Det är tyvärr inställt, sir. -Inställt?
Svenskarna håller nu på att bogsera ut ubåten på internationellt vatten.
Saken verkar ha lösts genom diplomati.
Diplomati? Vad är det för ett skitord?
Jag tycker att det är ett... vackert ord.
[musiken slutar tvärt]
[på ryska] Vad var det jag beslutade om den där ubåten nu igen?
Att vi skulle spränga den i luften, kamrat generalsekreterare.
Med besättningen på 56 man och kärnvapen och allt,
på främmande lands territorium, kamrat generalsekreterare.
50 000 döda enligt preliminära rapporter.
Stora delar av södra Sverige finns inte längre.
Det var som fan.
Vad säger svenskarna om det här?
Jo, de blev lite upprörda först,
men sen pratade vi med dem och de insåg att det är sånt som händer.
[skrockar]
Det var förståndigt av dem.
Hm. [flinar falskt]
[stönar]
[hostar tungt]
[Brezjnev fortsätter hosta]
[spädbarn skriker]
Vad är det som pågår, herr minister? Vad gör vi här?
[på engelska] Ryssland?
-Nej, inte Ryssland! -Nej, inte Ryssland. USA.
Det stämmer, mr Tarasenko. Förenta staterna.
Vi tar gärna emot er – långt bort från Moskva.
-New York? -Om ni så vill. Det är ett fritt land.
-[på ryska] Julia, New York! -Nej, Dima.
Gallywood.
Gallywood?
[på engelska] Hollywood! Kör till.
[CIA-agent] Deal?
Deal.
-[telefon ringer] -[Lagerkrantz. på svenska] Aj, aj, aj...
-Hallå, ja? -Jag ska försöka.
-I morgon ska jag lämna in min... -Sakta i backarna, Börje.
Jag förstår att du försöker be om ursäkt för nånting...
-Ja. -...men kan du vara så vänlig
och ta det en gång till fast från början, och lugnt och sansat, tack.
-För det första... -[får bräker]
...så skulle jag vilja be dig om ursäkt...
...för att jag kanske inte alltid behandlat dig med den respekt jag borde.
Jag vet det.
För det andra... vill jag informera om
att jag i morgon bitti kommer att lämna in min avskedsansökan till regeringen.
Men det var sannerligen ett klokt beslut av dig, Börje.
Tack för den här tiden, och givetvis kommer du att få mina bästa vitsord.
-Och du, en sak till. -Ja...
Det löste sig alldeles utmärkt med ubåten.
Även utan dig. Adjö och lycka till.
[skrockar nöjt]
[♪ spänningsfylld musik]
[knackningar]
[på ryska] Så vitt jag förstår, i enlighet med protokollet...
...så är ansvaret för ubåten nu åter i våra händer. Stämmer det?
[via radio, på tyska] Det här är den svenska kustbevakningen. Ni kan åka hem.
-[på ryska] Hurra! -[alla skriker] Hurra!
[hurrarop och busvisslande]
Prisa vår barmhärtige generalsekreterare!
Kvinnan är allt! Familjen, det är allt!
-Hurra, grabbar! -Hurra!
Hurra!
Hemåt, hemåt, hemåt!
Ja, grabbar!
[♪ storslagen, ödesmättad musik]
[flygplan dundrar]
[♪ dämpad, finstämd musik]
[lom ropar i fjärran]
[♪ allvarsam, pampig musik]
[musiken avtar]
[Valpen] Grattis till den fina utmärkelsen!
[Kosygina] Tack, kamrat.
För mig var det viktigaste att få tjäna mitt kära moderland, men tack!
Att placera ut radiofyrar i Östersjön är ju ett omfattande projekt i sig.
Men operatörerna fick också rapportera tillbaka om havsbottnens beskaffenhet.
Varför då, om jag får fråga?
Tänk er en framtid
där vi drar gasledningar på havsbottnen från Sovjetunionen
till det giriga, energislukande Europa.
Ur ett militärstrategiskt perspektiv vore det genialiskt.
Men ur ett ekonomiskt perspektiv...
...svindlande.
Nåväl... Tänk på saken.
Tänk på saken.
[på svenska] Vi misstänker att den tidigare ryska ambassadören i Stockholm
-inte är vad hon utger sig för att vara. -Aleksandra?
Sannolikt jobbar hon för den ryska underrättelsetjänsten.
Nja, det där har du nog fått om bakfoten, Anders.
Aleksandra, hon är numera vår mullvad i Moskva.
Hon ringde mig för bara några timmar sen
och gav mig de mest häpnadsväckande underrättelser
om alla de radiofyrar som numera ligger gömda i Blekinge skärgård,
och som du har att städa upp.
-Vad säger du? -Jo, du.
Vi fårbönder – vi håller ihop, vi.
Hon nämnde också nånting om nån gasledning på havsbotten.
Men vad säger du? Vill du att vi talar vidare över en finlunch på min stamkrog?
Jo, jag tackar. Ja, inte mig emot...
-[ringtonsignal] -[värd] Välkommen till Operakällaren!
[i telefon] Det här var statsminister Thorbjörn Fälldin.
Jag undrar vad ni har för dagens lunch i dag.
[värd] I dag serverar vi en rimmad fårfiol.
Jamen, det blir alldeles utmärkt, det. Vi blir två personer.
[på ryska] Vi lyssnar och bandar allt som vanligt.
-[värd, på svenska] Välkommen! -[Fälldin] Tack.
[drar en njutningsfull suck]
-Flaggan? -[smaskar] Ja, den är nere.
[knackningar]
Ska... du eller jag?
Båda.
-Ja... -Ja.
Björklund! Ja, det var inte i går.
Harry. Gustav.
Hammaren.
Jaha... Vill du ha en kopp kaffe?
Ja... Med knuff.
Jag har redan ordnat med den saken.
Jag tog med lite whiskey. Har ni nån is?
Ja, kom in, kom in.
[♪ rysk folkmusik]
Översättning: Jenny Gregory