Det er en once in a lifetime opportunity.
Det er for meget lige nu.
Er det ikke for meget, at hans mor ikke har overskud til ham?
Jeg kan ikke blive ved med at have den her samtale.
Hvordan fortæller man sit barn, at man skal skilles?
Så må jeg gøre det.
Vil du så også fortælle ham, at han skal bo et helt nyt sted?
Er han vågen?
Åh nej. Tænk, hvis han hørte noget.
Stop, stop, stop.
Jeg er helt alene. Tænk, hvis jeg aldrig får nogen nye venner.
Måske er jeg besværlig. Er hun ligeglad med mig?
Skru så ned!
Ja, det ser jo ikke ud af meget, men...
Der bor sikkert mange børn her. De er nok ovre i den anden gård.
Undskyld! Jeg sad og læste mit stjernetegn.
Sådan går det, når man kigger mere indad end udad. Det giver lidt sjæl.
- Vi dækker det med en gang maling. - Det skal du ikke tænke på.
- Anden til venstre i nummer 47. - Det står du ikke og fortæller mig.
Jeg bor selv i 74 ovre på Tårnbygårdsvej.
7-4, 4-7, ikke? Jeg tror, universet prøver at fortælle os noget.
Det er ikke så lidt, universet fortæller mig. Det knevrer løs.
'Kan vi så få noget ro deroppe?' råber jeg.
Herregud. De er her.
Jeg har flyttet så meget her, at jeg føler mig helt hjemme.
Jeg efterlader en lille del af mig selv hos alle dem, jeg flytter for.
Et stykke med Kirsten.
De kasser flytter jo ikke sig selv. Det er de der kasser, jeg taler om.
- Kommer I? - Øh, ja.
- Vi kommer først faktisk. Ikke, far? - Jeg ser lige, hvad jeg kan få med.
Nå, der var du, ven. En flytning er en oprydning udvendig og indvendig.
Jeg fornemmer på din energi, at det er godt med en oprydning.
Jeg er sensitiv over for de signaler, mine kunder sender ud.
- Den er helt nede i kulkælderen. - Nej, jeg har det fint.
Jeg kan mærke, at du gerne ville have en kasse, der stod 'mor' på.
Jo. Eller nej.
Det er bare i sommerferien, for min mor har fået nyt job.
En ledende stilling i Kop og Kande.
Det er jo en once in a lifetimes opportunity.
Men det skal være en 10-4-ordning. 10 dage hos min far her i Tårnby...
Nu siger jeg det bare. Skal den her væg ikke være gul?
Jeg ved godt, gul er en svær farve, men det er også en modig farve.
I kunne godt trænge til at få lidt solskin helt ind i stuen.
Jeg vågner og siger: 'Jeg trækker vejret gennem lyset og kærligheden.'
Skal vi hente nogle farveprøver nede i bilen? Jeg har en skøn kold gul.
Man kunne også vove pelsen med en brændt orange. Bliver det for meget?
Måske vent med maling.
- Kan du lide det? - Ja, det bliver rigtig hyggeligt.
Åh, hov. Hvor kom den fra?
Velkommen til Søren Ryge direkte.
Endnu en af de smukke sommeraftner. Det er jo nu, det sker.
Det er Sanne fra Kop og Kande.
Læg en kort besked, så ringer jeg tilbage. Hej.
Hej, mor. Jeg ville bare lige sige hej og sige, det går godt her.
Far har det også godt. I morgen skal jeg se, om her er nogen børn.
Og jeg savner dig.
Siden jeg kom hertil, er jeg ikke bare en pige længere.
- Far forstår det ikke. - Vi er blevet noget andet.
Vi er blevet to grene på samme træ med blade, der rører hinanden.
Herregud. De er her nu, Musse.
Jättebra!
Hvad kigger du på? Bamse kan ikke lave pølser, når man kigger, vel?
Nej. Undskyld. Jeg ville bare... Det er en rigtig sød hund.
Kom, Bamse. Så finder vi et sted at lave den pølse i fred.
Ja ja...
Hallo?
- Av, stop. Av. - Du ligner jo næsten et menneske.
Men næstformanden her narrer du ikke så let.
Du er en spejder fra en alieninvasionsflåde.
Jeg kender jeres tricks. Kommer du udefra?
Bare nede fra gyngerne. Men oprindelig fra Hørsholm.
Du skal ikke prøve på noget. Jeg har en stor hund, der er meget sulten.
Jeg prøver ikke på noget. Jeg hedder Lille Allan.
Javel, 'Allan'. Alien. Siden du kom, har der været mystisk aktivitet.
- Signalerne slår ud over det hele! - Er det dårligt?
- Hvad er dit formål her? - Jeg vil finde nogen at lege med.
Det her er ikke en leg, så du kan godt tage hjem.
Nej, for min mor har rigtig travlt. Hun har fået nyt job i Kop og Kande.
Det er en livsstil.
Et rumvæsen med et indgående kendskab til Kop og Kande-butikkerne.
Meget mystisk. Kanske det inte er dig, der er rumvæsnet.
- Ja ja... - Må jeg så godt gå nu?
Hvis du vil gå glip af dit livs oplevelse.
Jeg har en idé, og den erjättebra. Kiks?
- Tak. - Tag plads.
Maks to sekunders dyp.
I 20 år har jeg rykket på antennerne for at få kontakt til det ydre rum.
Straks du dukker op, begynder signalerne at komme.
Din tilstedeværelse her tiltrækker tydeligvis overjordiske signaler.
- Du er noget særligt. - Hvad?
Jeg tror, at du er en menneskelig antenne.
- Forstår du? - Ja. Nej...
Jeg får leveret 50 ruller sølvpapir, -
- som vi vikler rundt om dig, og tilslutter dig til et ledningssystem.
Og så hejser vi dig op på taget tilsluttet mit højere antennesystem.
Og så kommunikerer vi med dem med vores hjernebølger.
- Det starter kl. 23, Lille Antenne. - Jeg skal hjemad. Min far...
Kig på mig. En invasionsflåde er på vej. Det er for klodens overlevelse.
Det er for dinmamma, for dinpappa. Det er for Musse.
- For hvem? - For Musse.
- Okay. Hvad hedder du? - Musse. Nej, Helge.
- Hyggeligt at møde dig. - Sværger du, at du kommer?
- Sværg på Musse. - Jeg sværger på Musse.
Så trevligt. Vi ses kl. 23, Lille Antenne. Kominte for sent.
Nej nej. Undskyld.
Jättebra!
- Skete der noget? - Nej nej.
Jeg har det fint.
Georginer, de ser sådan her ud. Det fantastiske ved georginer er, -
- at de findes i 1000 forskellige slags sorter.
Fra den mindste kugle til nogle, der er så store som en tallerken.
Og dem har jeg haft i alle årene.
Det var på tide, Lille Antenne. Vi skulle jo nødig misse invasionen.
Jeg ved præcis, hvordan vi skal gøre det her.
Vi tager den her. Så her... Løft. Nej.
Så...
Ja.
- Sådan. - Har du selv prøvet at være antenne?
Hvis bare jeg havde haft den ære. Men nu er det udelukket desværre.
På grund af min kroniske skinnebensbetændelse.
Okay. Hvad hvis de tror, jeg er en stor madpakke med alt det sølvpapir?
Nu ved jeg fra noget hemmeligstemplet arkivmateriale...
...at de slet ikke bruger madpakker i det ydre rum.
Okay.
Næ, nu ligner det noget. Sådan der. Ja, ja, ja.
Sådan der.
Hvad hvis rumvæsnerne spørger om noget?
- Ja, det gør de ikke. - Hvad nu hvis de gør?
Nu har jeg været næstformand i Tårnby Ufo-klub i næsten 17 år.
De begynder ikke at tale med antennen.
Men hvis det er en invasionsflåde, -
- så vil de først prøve at udslette os i en sonisk implosion.
- Det lyder farligt. - Det er derfor, det her er vigtigt.
For klodens fremtid, Lille Antenne. Og for Musse.
Selvfølgelig. Hvem er Musse egentlig?
Glad for, at du spørger. Musse var klodens smukkeste væsen.
Det er ikke bare mig, der siger det.
Man skulle langt ud af galaksen for at finde en lignende skønhed.
Hendes gyldne dage var, da vi boede syv år i Sverige, -
- hvor hun levede som mand for at konkurrere i skihop.
Göran Petterson kaldte hun sig. Verden kiggede med, -
- da det sidste hop stod mellem Göran og... Herregud. Er du oppe?
Næstformand kalder menneskelig antenne. Hvad er status? Skifter.
- Hvad er status? Skifter. - Antenne her.
- Ingen rumvæsner. Skiffer. - Perfekt. Kan du se noget?
Nej. Eller jo. En mand med en hund.
- Har han set dig? - Det tror jeg ikke.
Folk kan godt se skævt til brugen af menneskelige antenner.
Prøv, om du kan indtage en mere antennet form. Skifter.
Okay.
Ja.
Jättebra. Og så venter vi bare.
Menneskelig antenne kalder næstformanden. Skiffer.
Hvis ikke det er til for meget besvær, så vil jeg gerne ned nu.
Fordi det regner ret meget. Øh, Helge?
Jeg har en hund!
Åh nej! Nej!
Antenne?
Åh, Lille Antenne.
Utroligt! Kom nu!
Kom nu, din dumme pisse-ufo!
Ej!
Hvorfor gjorde jeg det her? Jeg når aldrig den fremlæggelse.
Du... Du reddede mig.
Velkommen til 'Lær at tale med jordboere for begyndere'.
Godaften. Hvordan går det med... familien og karrieren?
- Hvad? - Dejlig aften.
Vi ses alt for lidt. Lad os drikke en kaffe.
- Prøv den nye rejseguide. - Hold nu op.
Jeg vil godt være lidt alene på grund af problemer på hjemmefronten.
Okay. Hvad hedder du?
Jeg hedder Obama, og jeg kommer fra Silkeborg.
Mine interesser er fisk og internet.
Jeg hedder Lille Allan. Jeg kan lide fisk og badminton på grund af tøjet.
Nå, men du skal nok også videre. Pis.
- Du har ikke set noget, Lille Allan. - Nej, jeg siger ikke noget.
Jeg får problemer, hvis du sladrer. Gå væk og sig ikke et ord til nogen.
Kan du lugte noget, Bamse?
Åh, løbe, løbe, løbe. Sikke du har travlt.
- Hvad laver du? - Jeg hjælper. Du reddede jo mig.
- Hvad er det, du lugter? - Skynd dig. Herned.
- Kom nu, camouflage. - Hvor skal vi hen, lille skat?
Nej. Nej... Bamse, ser du det samme som jeg?
Nej...
Ser man det. Ja ja. Der har helt sikkert været noget her.
Ja ja, Bamse-skat. Jeg ved det godt. Det er sgu mærkeligt.
- Åh nej. Det sker bare ikke. - Hvad?
Meget mystisk. Bamse! Du kan ikke hænge der i luften.
Hjælp. Camouflagen er gået i stykker.
Hvad i himlens navn? Nej!
- Fars lille Bamse-skat! - Kom så. Følg efter mig.
- Hvor skal vi hen? - Skynd dig.
Vi gemmer os derovre.
- Hvorfor lod du mig ikke være? - Jeg ville hjælpe.
Det var på grund af projektet. Om to dage skal jeg fremlægge, -
- og ingen har fløjet til et andet solsystem for at lave projektopgave.
Det bliver bare... Det bliver det allerbedste i hele min klasse.
- Nej, han tog den! - Hvad?
- Min ufo. Hvorfor gjorde han det? - Det ved jeg ikke.
- Han er der. - Kan du ikke bruge din laserpistol?
- Det er bare en blyantspidser. - Hvad?
En blyantspidser. Hvad venter du på? Efter ham.
Vi tager op til Helge. Han har været næstformand i Tårnby Ufo-klub.
- Så må du næsten kende ham. - Nej.
Jeg kender ikke noget til drengen, der faldt ned.
- Men det er mig, antennen. - Kommer du fra dethinsidas?
Jeg kommer fra Hørsholm.
Helge... Det her er Obama.
Øh... Jeg hedder faktisk Maiken.
Maiken? Maiken, Helge.
Helge, Maiken. Helge?
Helge?
Så skal du bare se her.
- Og lidt fjernsyn måske? - Jeg vil give alt for at få hende.
Der skal ingen bondepige ind på Frydenflottenholm Slot, -
- så længe jeg er i live.
- Vil du også have en kop? - Jo tak. Måske bare en halv.
Sådan der. Lille dyp.
Wow.
Stop! Ikke Musse!
Det er mit. Jeg vidste det.
Det er spydspidsen af invasionsflåden. Vi er dødsdømte.
- Det er bare en blyantspidser. - Jeg er for ung til at spidses.
- Ingen skal spidses. Han gør intet. - Hvad laver han så med de hænder?
- Pas på. Hun kan læse vores tanker. - Kan I ikke læse hinandens tanker?
- Kan du det? Vil du så det? - Det ved jeg ikke. Måske.
- Er hun ligeglad med mig? - Jeg vidste det.
...at hans mor ikke har overskud til ham.
Musse, Misse, Musse. Menneskelig antenne.
Maiken, stop. Han kan ikke lide det.
Hun har emneuge om jorden, og hun reddede mig, da jeg faldt ned.
Men hun styrtede ned med sit rumskib, og så tog en mand det.
- Hvad skal jeg gøre ved det? - Vi skal gøre noget ved det.
Jeg tror, han bor nede i kælderen. En stor mand med seler og en hund.
- Det er Bjarne, vores varmemester. - Er han ond?
Bare uduelig. Jeg har et vandrør, som larmer, og gør han noget ved det?
- Nej, det er mere... hans bror. - 'Tårnby Ufo-klub får ny formand.'
Vi skal have fat i det rumskib, før han gør det. Palle, det røvhul.
Shake, shake, shake...
Ja, det er svært at vælge. Uh...
Nej, se nu der. Hvor er du sød. En lille, dejlig ven.
Op på hylden, ikke? Bum, så står du der.
Nej, hvor den ringer.
Telefon til min... den private samler.
De taler med den private samler. Hvad kan De gøre for mig?
Hvad vil du, brormand? Du ringer sgu på et ret dårligt tidspunkt.
Nå for søren.
- Frøken Pind, det er sket! - Er det sket?
Endelig kan vi få svaret. Er der liv i det ydre rum?
Og kan det udstoppes? Nej, hvor er det spændende.
Det er kraftstejleme flot. Det må jeg sige.
Kan jeg også friste med en let nattemassage?
Det er min hund. Den har også været med i fjernsyn.
10-11 år har den været med nu. Vi har en fast aftale.
- Hvor skal du hen? - Ned til mine venner.
- Har du fået venner? - Ja, nogle, jeg mødte i går.
- Du klarer det bare så fint. - Vi ses bare senere, ikke?
Mystisk. Jeg har aldrig set ham have den fine dug fremme.
- Måske får han gæster. - Han har kun sin Bamse. Hans hund.
Bamse skal luftes kl. 12.15. Det tager normalt et par minutter, -
- men på det sidste har Bamse haft svære problemer med maven.
Svær forstoppelse. Hårdt at lave pølser.
- Du vet... korv. - Ej, det var synd.
Det giver jer 15 minutter til at hente ufoen.
Tag mig tilbage, Maren. Jeg kan give dig mit hjerte.
- Du havde chancen til høstballet. - Lille Gitte fra nabogården...
Hun er gået over til det med snirklerne. Musse elskede det stel.
Så bliver der rigtig fint her. Bare Palle har plads til lidt citronmåne.
Og en pomfrit til dig, Bamse-ven. Skal du have nogle flere pomser?
Skal vi have lidt flere pomser?
Det er ved at være den tid.
Der har vi ham.
Fri bane. Så er det nu.
Er det et godt sted? Er det her, vi skal lægge den lille pølse?
Nå... Ja, snus du bare.
Kom, så går vi videre.
Menneskelig antenne kalder næstformand. Vi er inde.
Jättebra! Kan I lokalisere rumskibet?
- Nej, adr. - Rumskib lokaliseret.
Jamen såtrevligt, gubbar. Det går jojävla fint. Ja, ja, ja.
Herregud!
Nu skal jeg være der, min egen.
Tænk, at man kan bo sådan her. Man skulle ikke tro, at vi var i familie.
Fy for satan.
Ingen har klasse som dig.
Herregud. Palle.
- Der er opstået en nødsituation. - Vi er næsten klar.
Skynd jer! Der er ikke meget tid.
Brormand, frøken Pind. Hvor dejligt at se jer.
Vi er lige i gang med noget, men der er dækket op til citronmåne bagefter.
Vi skal ikke have nogen citronmåne. Vis mig den.
Men vi vil gerne snakke om findeløn.
Bamse er glad for pomfritter, og de er ikke helt billige.
Der bliver pomfritter til alle, når jeg får det væsen.
Ja ja, selvfølgelig. Jeg har dens flyvende tallerken nede i kælderen.
- Vi skal bare lige... lige... - Det er jo en frihed at tage.
Kan I ikke gå lidt væk? Bamse kan jo ikke, når man kigger.
Jeg kan sgu love dig for, at vi ikke kigger.
Lige... lige lidt...
Åh, kom nu!
- Hvad er dit yndlingstal? - 318.020.073...
Hold det i dig.
Av, av, av. Det gør ondt nu, men far lover, at det letter.
Hold op med at tale til den hund, som om det var et menneske.
De virker lidt anspændt af al den familietid.
Ikke nu. Mister jeg det ultimative objekt på grund af forstoppelse, -
- kommer de sgu begge to op at hænge på væggen.
- Det er kun retfærdigt. - Nu sker der noget.
Ikke slippe, Bamse. Hold det i dig.
Åh nej... Vent.
Hvis det kræ ikke laver pølser, -
- skal jeg sprætte den op og flå hver en pølse ud af den.
- Hov, det er måske lige... - Fem, fire, tre, to...
- Okay. - Hold da op! Det var flot, skatter.
Antenne, Bamse er tømt. Jeg gentager.
Bamse er tømt. De er på vej tilbage.
- Vi skal ud! - Vent. Måske kan vi...
- Er det en god idé? - Det virker altid med lasere.
Vi skal ud, inden de kommer.
- Nej, ikke citronmånen. - Kom. Den her vej.
Efter dem! Tag dem så, frøken Pind.
- De er efter os. - Palle må ikke få hende.
- Men hvad skal vi gøre? - Skynd jer til den gamle ufo-klub.
Tårnby Ufo-klub har stået tom i årevis.
- Der kan I gemme jer. - Jeg har det. Hurtigt. Ned i kassen.
'Vær opmærksom på det, der er lige foran dig.' Ah!
- Er det ikke Lille Allan? - Jeg skal flytte noget hurtigt.
Jeg ved lige præcis, hvordan du har det.
Nej, nej, nej. Av!
- Sådan der. Let's go rock'n'roll. - Skynd dig!
Jeg elsker den der entusiasme. Afsted.
Efter dem!
Hey, brormand! Vent!
Bamse! Bamse! Bamse!
Av!
- Hvor skal den kasse hen? - Den skal hen til...
- Tulipanvej nummer 4. - Tulipanvej 4.
'Tro kan flytte bjerge, og resten klarer Kirstens Kasser.'
Er din far i fuld sving med at banke sømmet i bund derhjemme?
Han er i fuld sving med indretningen.
Han havde også en stærk energi. Han er tvilling, ikke?
Jeg tænker at hoppe forbi senere og tilbyde min hjælp.
- Hvis han kan gemme et par kasser. - Kan det måske gå lidt stærkere?
Den flytteenergi møder jeg ikke tit. Har du overvejet flyttebranchen?
Eller kunne du overveje det? Hav det i baghovedet i hvert fald.
Av!
- Frøken Pind, speederen i bund. - Så er det op i femte.
- Lige udenom her... - Hold på hat og halsbånd!
Hold fast, Bamse.
Hvordan er det at være Lille Allan et nyt sted?
- Fint. Det går faktisk perfekt. - Du har en lidt lukket energi.
En svær kasse at åbne. Du er vandmand, ikke?
- Er der en anden vej måske? - Jeg er vist kommet lidt for langt.
Åh. De slipper væk.
Hvordan er det, De kører?
- Er du okay? - Hvad skal vi her? Jeg skal hjem.
Vi kan ikke tage tilbage nu. Vi må vente, til de er væk. Det er her.
- Jeg skal fremlægge i morgen. - Finder de dig, kommer du ikke hjem.
Du har ikke selv prøvet at fremlægge, eller hvad?
Ej...
Åh, Maiken, prøv at se. 'Næstformand.'
Ej.
'Formand'?
- Hvad står der? - 'Top... secret'.
Hvad betyder det?
At noget er meget hemmeligt, som man ikke kan sige til nogen.
- Jeg håber, vi kan blive venner. - Hvorfor siger du det så ikke bare?
Menneskelig antenne kalder næstformanden.
- Vi er i sikkerhed i ufo-klubben. - Så trevligt.
Og jeg har et vågent øje med... med...
- Helge? - Åh nej, nej, nej.
- Næstformand? Hvad sker der? - Ingenting. Alt erbra.
Wow. Var det mig?
Nej nej. Se, det er min yndlingsfisk.
Projektet kommer til at handle en del om delfiner.
De er også rigtig søde, men jeg tror ikke, delfiner er en fisk.
Det er et pattedyr. Tror jeg.
Jeg forstår ikke den her planet.
Det ligner jo en fisk. Det ser også flot ud med delfinerne.
Det er jo lige meget, hvis det er forkert.
- Det skal nok blive et godt projekt. - Hvordan ved du det?
- Hvorfor betyder projektet så meget? - Det er, fordi jeg...
De andre synes, jeg er mærkelig. Jeg har ingen venner i min klasse.
Men hvis projektet bliver godt... Jeg skal nå den fremlæggelse.
De synes ikke, du er mærkelig. Jeg lover, vi får fat i dit rumskib.
- Nu gør du det igen. - Gør hvad?
Du lader, som om alt er godt. Du lader også, som om du er glad.
- Men det er du slet ikke. - Jo, jeg er. Jeg er glad.
Jeg er helt alene. Måske er det, fordi jeg er besværlig.
- Men du er jo ked af det. - Det er jeg ikke. Jeg er glad.
Du lader, som om du ikke er ked af det.
- Men det er du jo. - Jeg prøver jo bare...
Du er ked af, dine forældre er skilt. Du savner din mor og tænker på, -
- at hun ikke kunne overskue dig.
- Nej! Sådan er det slet ikke. - Men hvorfor tænker du det så?
- Indrøm det nu bare. - Jeg klarer det her så fint.
Mit stjernetegn er fisk.
Jeg har mærket sådan en utrolig sensitiv energi fra dig.
Det er faktisk meget typisk fisk.
Jeg er jo selv vædder. Vædderen og fisken. Uha.
Det slår gnister med det samme. Jeg bliver helt rød i hovedet.
I må nok hellere gå nu, for min schæferhund kommer hjem om lidt.
- Jeg ved, at der er et rumvæsen her. - Jeg ved ikke, hvad I snakker om.
Så er det nok! Ud med sproget, næstformand.
Det valg var ren politik. Du fik 14 stemmer, selvom vi var syv i klubben.
Åh, Laurits. Siden dengang i laden...
Jeg har ikke kunnet tænke på andet.
Lyset fra staldvinduet, din strunke krop.
Din varme ånde mod mit bryst. Jeg er blevet kvinde, Laurits.
Og om ni måneder, så er det ikke bare os to længere.
Hvad søren er det, der ligger der? Førsteudgaven af Ufo Nyt fra 1973.
- Riv, Bjarne! - Nej!
Vi kan også knække radiatorens termostat.
- Det tager lang tid at få en ny en. - Hold nu din kæft.
- De skal speciallaves. - Gør det!
Og vi er kun lige begyndt. Hvad er det? En pakke kiks?
De skal da vist dyppes i kaffen.
- Det er lige til kanten, det der. - Nej, de bliver bløde.
Det stopper kun, hvis du fortæller, hvor du gemmer rumvæsnet.
- Aldrig! - Det er dit rumvæsen.
Jeg foreslår jo bare at dele en smule.
Hende kan jeg godt huske. Jeg kan huske, da hun forlod dig.
Hun blev træt af, at du aldrig lavede andet end at sidde nede i klubben...
Musse ville vende sig i sin grav...
Hun bor i en beskyttet bolig nede på Tårnby Torv.
- Musse er død! - Men det er hun jo ikke.
Og nu vil du bevise over for hende, at rumvæsner er virkelige.
Har jeg ret? Lad os sige, at du giver mig rumvæsnet.
Men du får æren. Du får forsiden i Ufo Nyt.
Den store helt, Helge. Ham, der opdagede liv i det ydre rum.
- Mon ikke det kan få Musse tilbage? - Nej, Helge.
Så længe det ender udstoppet på min væg. Det er da en rimelig aftale.
Aldrig! Ikke tale om.
Jeg kan også sende min butler ned på Tårnby Torv og fortælle Musse, -
- at du er blevet en usoigneret mand med hentehår og hævede skinneben, -
- der får leveret mad fra kommunen. Hvad siger du til det?
- Det er din butler. - Goddag. Kunne jeg få Dem til...
Okay, okay, okay.
- Hvis jeg må vise hende til Musse. - Naturligvis.
De er... i det gamle klubhus.
Nej, Helge!
- Tag ham! - Nej, stop!
- Förlåt. Antenna! - Vent, dreng.
- Vi skal tale med drengen. - Frøken Pind, kom med bilen.
Förlåt, Lille Antenne.
Skynd dig, Maiken! De er på vej!
- Vi kom først. - Hold jer væk fra hende.
Ja ja.
Nu skal vi lige tale lidt alene med din grønne veninde.
Stop!
- Væk med sig. - Stop så med det der.
Luk hende ud!
Hils næstformanden og sig, der ikke er nogen aftale.
- Jeg havde krydsede fingre. - Det havde jeg også.
Er der ikke noget med, det ikke gælder, hvis det er dobbeltkryds?
Kør, frøken Pind. Afsted!
Nej, I må ikke tage hende!
Helge, kom ind. Kom ind.
Menneskelig antenne til næstformanden. Kom ind.
De har taget hende. De har taget Maiken. Helge, er du der?
Helge? Din åndssvage ufo-nørd!
Åndssvage klub, åndssvage lejlighed, åndssvage alting!
Velkommen til Maikens projekt om planeten Jorden.
På Jorden bor der mange forskellige væsner. Såsom fugle, rødspætter, -
- katte, bænkebidere og delfiner.
Delfiner er så nuttede. Klart yndlings. Eller næsten yndlings.
Dem, der fylder mest, hedder mennesker.
Mennesker ligner os, men der er én ting ved dem, der er anderledes.
De kan ikke læse hinandens tanker, og det gør alting så besværligt.
For prøv at se her. Det her er en Allan.
Eller en Lille Allan, som de kalder den her.
- Mig og mor skal ikke bo sammen. - Ja, vi skal skilles.
Jeg ville råbe og skrige, men prøv at se, hvad den Lille Allan gør nu.
Det er nok for det bedste. Jeg har jo boet her hele mit liv.
- Der skulle ske noget nyt. - Du klarer det bare så fint, skat.
Han holder det hele skjult indeni. Mennesker er så bange for, -
- hvad andre tænker, at de skjuler deres tanker og følelser.
Hemmelighederne bliver tit til noget, de kalder for ensomhed.
Ensomheden gør dem helt ulykkelige indeni.
De tror, at alt det, de tænker på, er forkert, så de gemmer det væk.
Stop, stop, stop.
Det er synd, for sådan er det jo slet ikke.
Gid de kunne forstå, at de kun kan få det bedre, -
- hvis de tør sige, hvordan de har det.
Mor, far? Nej, bliv her.
Note til mig selv. Delfiner er ikke en fisk, selvom det ligner en fisk.
Søger efter rumskib. Rumskib ikke lokaliseret.
- Det er en antenne. - Ikke lokaliseret.
- Kunne vi snakke om den findeløn? - Hold nu kæft. Sømmet i bund.
- Snart er det udstopningstid. - Og det er min yndlingstid.
Helge!
De tog hende.
- Du bliver nødt til at hjælpe mig. - Jeg kan ikke.
- Ved du, hvor de er taget hen? - Nej. Palle har været 'privat'.
- Vi kan ikke bare give op nu. - Det er de dumme skinneben.
- Men du er nødt til at hjælpe mig. - Jag vet ju inte, hvor hun er.
Men det kan vi finde ud af. Maikens ting prøver at få kontakt med ufoen.
Jeg tror, det er en antenne. Og du er jo den bedste til antenner.
Förlåt. Det er nok bedst, at jeg bliver herinde. For evigt.
Du kan ikke bare sidde herinde. Maiken har brug for dig.
Hvis du ikke gør noget, sker der ikke noget. Ligesom med Musse.
Du tør ikke sige, du savner hende, fordi du er bange.
Du er bange for, at hun ikke har det på samme måde, og det vil gøre ondt.
Jeg ved det, fordi jeg savner også...
Lille Antenne.
Den skal højt op! Det er det, der virker med antenner.
- Signal tilgængeligt. - Det virker!
Kom. Vi skal afsted.
Det... Uh...
Har du egentlig stadig den der?
Musse.
Hvis man har fået en lækker fisk på krogen som dig, -
- så er det bare om at hive i land. Kom her. Det kan ikke gå hurtigt nok.
Hvor skulle han hen?
- Han bygger noget i kolonihaven. - Men vi har ikke nogen kolonihave.
Tag ind direkte til maskinen.
Jeg har brug for at udstoppe den med det samme.
- Til højre. - Skal vi dreje?
- Allan? Uhu? - Hvad er det her for et sted?
Første vej i rundkørslen.
Jättebra!
Lad mig se den.
Hvordan skal vi lave denne her?
Tigeren? Eller en klassiker? Apport.
- Jeg må sgu i tænkeboksen. - Din smag er altid udsøgt.
Det var sgu sødt sagt. Hvad tænker du?
Det er måske ikke mig, du skal spørge.
Ja, det er nok noget fra min barndom, -
- siden hende Henriette forsvandt.
Så har jeg nok altid været lidt mere til det levende.
Ja, vi gjorde alt sammen.
Hun var der, når jeg blev drillet i skolen.
Når jeg ikke kunne sove. Når far kaldte mig en bangebuks.
Men en dag stod lågen åben, og Henriette var stukket af.
Ja, hende var jeg jo så heller ikke god nok til.
Gudskelov opdagede Bjarne aldrig, at jeg udstoppede Henriette.
Hvad foregår der?
jeg tænker ikke på noget jeg tænker ikke på noget som helst
Få hende i maskinen.
- Det er ikke tid til farveprøver... - Nu ringer jeg altså til Sanne.
Jeg får lyst til lige at give det en klat indvendig her.
Det er Sanne fra Kop og Kande. Det er min telefonsvarer.
- Det er her. - Hold da op.
- Åh nej, den er låst. - Hop op.
Nu skal du se et trick, Musse lærte mig.
Øj...
Maiken?
Palle har altid været en uhyggelig fidus. Også lidt imponerende.
Kom nu, Helge. Det er den her vej.
Maiken, hvor er du?
Nå, nå, nå!
Ej, den er tom. Jeg finder hende. Og du må få rumskibet ned.
Man har ikke været næstformand for ingenting.
Åh, det er altid så spændende, det her.
Maiken?
Nu ville det sgu være dejligt med lidt musik til arbejdet.
Uh, det er altså en dejlig tune.
- Og med gul paraply. - Sikke du forkæler mig, frøken Pind.
For Musse!
- Vi skal have mere smæk på båndet. - Det kunne være karburatoren.
Det kunne også være, vi skulle spinne kardanakslen.
Åh nej.
Bamse?
Gå så væk. Gå væk med dig.
Undskyld, Maiken.
Hvad sker der derinde?
Jättebra!
Åh! Hvad satan?
Jeg skynder mig. Shh.
Hvem har vi der? Og der? Se, hvad jeg har fundet.
Så må vi se, om jeg stadig kan med god, gammeldags håndkraft.
- Så skal du bare lige spændes fast. - Er du okay? Har de gjort dig noget?
Jeg ved ikke, hvad vi skal gøre nu.
Så må vi se, om disse gamle hænder stadig duer til noget. Åh ja.
Kom nu ind med dig. Hold nu op, kom så.
For helvede. Det er så røvhamrende irriterende. Prøv at slikke på den.
- Jeg synes, De virker lidt anspændt. - Jeg er ikke anspændt, men spændt!
Spændt på at se, hvad der gemmer sig inde i sådan en lille, ny ven.
Åh, det er så svært at vælge. Nej, jeg tager den her. Uh ja.
Jeg ved ikke, hvad vi skal gøre nu.
Jamen hvad fanden sker der?
- Jeg kan høre, hvad du tænker. - Sig, hvad jeg tænker, okay?
Stop, ellers fortæller jeg sandheden om Henriette.
- Hvilken sandhed om Henriette? - Der er ingen sandhed om Henriette.
Det var din bror, der stjal Henriette og udstoppede hende.
- Det passer ikke. - Jo, det gør.
Hun er i den kasse henne på reolen.
Far er på vej, skattepige.
- Henriette. - Det er ikke Henriette.
Det er bare en hamster, jeg mødte nede foran Brugsen.
Den lavede jeg til hende i sløjd. Hvad er det her for noget, hvad?
Åh! Dig og den dumme hamster.
I havde det hele. Og hvad havde jeg?
Hvilken lille pelsbold elskede måske mig? Frøken Pind, violin.
Troede du ikke, at mit ensomme hjerte også savnede en ven?
Jeg ville bare låne hende jo.
Jeg ville give hende alt, men det utaknemlige kræ peb hele tiden.
En hel nat prøvede hun at komme ud. Der var kun én ting at gøre.
Forstår du? Udstoppede ting forlader dig jo aldrig.
Jeg forlader dig aldrig, min...
Jeg kan ikke lide, når du rører ved mig.
Du slog Henriette ihjel!
Det er for sent at gøre noget nu. Nu skal vi få lukket munden på dig.
Nu er det nok! Der er ikke flere, der skal udstoppes her!
Du gør det ikke. Bebe, Bjarne. I'm so sorry.
Det er det forkerte... håndtag.
Åh!
Det er fejt at tyre. Nej, der kommer fandeme flere.
Nej!
Flyt dig, Bamse.
Av for Saturn!
Jeg ødelagde dit projekt, men jeg havde ikke andet.
Det er da lige meget. Jeg har en backup i rumskibet.
Få dem væk!
Nej, nej, nej. Det kilder.
Hvad?
Ja ja. En sidste kamp om formandsposten.
Vi skulle aldrig have været i klub sammen.
Så, så, så, små venner. Av for...
Nej...
Nu, hvor jeg har dig... Der er noget luft i rørene ude i mit køkken.
- Jeg kigger på det. - Helge, kom så!
- Mange tak. - Det er det, jeg er her for.
Få dem væk. Sgu da ikke sådan der.
- For Musse! - For Musse!
Jeg kan se Sverige.Jättefint.
- Det er ret smart at læse tanker. - Ja, det var jo det, jeg sagde.
Fremlæggelsen. Jeg kan stadig nå det, hvis jeg tager afsted nu.
- Ellers når jeg det ikke. - Hvad med os?
- Vi tager bare bussen, Antenne. - Hurtigt. Jeg skal ud af atmosfæren.
Vi tænkes ved, min grønne ven.
- Tager du så bare hjem? - Det skal jeg. Fremlæggelsen og...
- Men jeg troede, vi var... - Hvis du vil sige noget, så sig det.
Men... men...
Jeg troede, vi var venner.
Farvel.
Nu skal det blive godt at komme hjem.
Ved du hvad? Det gør slet ikke såjävla nas i de ben længere.
Hende fra kommunen sagde, det ville være godt at komme lidt mere ud.
Jeg fik ikke sagt til hende, at jeg kommer til at savne hende.
- Jeg sagde ikke ordentligt farvel. - Nej, det gik lidtsnabbt.
Nu er det hele bare det samme igen, og der er intet, der bliver bedre.
Jeg tror nu alligevel, hun har fat i noget, vores lille, grønne ven.
- Jeg er nødt til at sige noget. - Hvad er det?
Det er noget, jeg skulle have sagt for længe siden.
Musse.
Men hvorfor begynder han at opføre sig på den her måde?
- Måske var det ikke kun min skyld. - Holder du slet ikke øje med ham?
Jeg kan ikke holde øje hele tiden. Jeg er jo også et menneske...
- Stop! - Der var du, skat. Er du okay?
Stop med at skændes! Stop!
Hvor har du været? Vi har været bekymrede.
- I er jo alligevel ligeglade. - Nej.
Jo, I er. I skændes hele tiden, og I er ligeglade med mig.
- Vi er aldrig ligeglade med dig. - Jo, I tænker kun på jer selv.
Du går kun op i dit arbejde, og du sidder i sofaen.
Jeg hørte det, du sagde til far. At du ikke kan overskue mig.
Sådan er det ikke. Du er det allervigtigste, vi har.
I synes, jeg klarer det så fint, men det gør jeg slet ikke.
Jeg vil bare gerne have, at det hele går væk. At det hele var ligesom før.
Kom her.
Hvorfor kan det hele ikke blive normalt igen?
Men måske er der noget, der bliver nyt normalt.
- Måske bliver det nye rigtig godt. - Så så, lille skat.
Nu har jeg vadet fra Tårnbygårdsvej til Silvan, og han er...
Hvad søren? Der sidder du jo fint, min ven, hvad?
Kirsten, det her er min mor. Mor, det her er Kirsten.
Jamen så er alt jo godt igen. Ved I hvad?
Jeg ligger inde med et stort parti grillpølser, jeg ikke kan spise selv.
Skulle vi ikke holde en rigtig skøn indflytningsfest oppe på taget?
- Jeg er så ked af alt det her. - Jeg har savnet dig så meget.
Jeg har også savnet dig.
Jeg har aldrig vidst, at man bare kunne gå op på det her tag.
Hej, Musse. Dejligt at møde dig. Hej med dig. Hvor er du sød.
- Er du min søns nye ven? - Ven, samarbejdspartner, kompis.
Det er en skøn knægt, du har. Skål for dig, Lille Antenne.
- Skål. - Skål og resten i håret.
- Nej! - Hvor skal du hen, skat?
Jeg kommer om lidt.
Hvad laver du her? Hvad med din fremlæggelse?
Jeg skulle noget hernede først. Det ser hyggeligt ud med jeres fest.
- Det er det også. - Undskyld, jeg bare tog afsted.
Undskyld, jeg ikke sagde ordentligt farvel.
Det var bare, fordi jeg kommer til at savne dig.
Det ved jeg godt. Heldigvis bor vi i det samme univers.
- Ja, heldigvis. - Husk at sige, hvordan du har det.
Jeg kan ikke komme flyvende hele tiden og læse dine tanker.
Det skal jeg nok. Det lover jeg. Farvel, Maiken.
Farvel, Lille Allan. Vi ses igen.
Danske tekster: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service