Tämä on ainutlaatuinen tilaisuus.
Tämä on liikaa juuri nyt.
Eikö se ole liikaa, ettei äiti ehdi huolehtia pojastaan?
En jaksa jauhaa tätä yhä uudelleen.
Miten omalle lapselle kerrotaan, että erotaan? - En tiedä.
Minun kai pitää sitten tehdä se.
Kerrotko myös, että hänen pitää muuttaa uuteen paikkaan?
Onko hän hereillä?
Voi ei. Ajattele, jos hän kuuli.
Lopettakaa, lopettakaa.
Olen aivan yksin. Entä ellen ikinä saa uusia ystäviä?
Ehkä olen liian rasittava. Eikö äiti välitä minusta?
PIKKU ALLAN IHMISANTENNI
Hiljennä musiikki!
Eihän se kummoiselta näytä, mutta...
Täällä asuu varmasti paljon lapsia. He ovat kai vain toisessa pihassa.
Anteeksi! Luin juuri horoskooppiani.
Näin käy, kun ei katso eteensä. Lommot tuovat persoonallisuutta.
Peitetään ne maalikerroksella. - Ei tässä mitään.
Toinen vasemmalta on numero 47. - Ihanko totta?
Asun itse Tårnbygårdsvej 74:ssä.
7 ja 4, 4 ja 7. Maailmankaikkeus yrittää kertoa meille jotakin.
Maailmankaikkeus kertoo paljon. Se suorastaan pulisee.
'Saisinko edes hetken rauhaa?' minä huudan.
Hyvänen aika. He ovat täällä.
Olen tehnyt tänne niin monta muuttoa, että olo on jo aivan kotoisa.
Jätän pikku palan itsestäni kaikille, joiden muuton hoidan.
Pikku palasen Kirsteniä.
Laatikot eivät siirry itsestään. Puhun näistä.
Tuletteko te? - Juu.
Me ehditään ensin. Eikö, isä? - Katson, minkä laatikon otan.
Siinä sinä olet. Muutto on ulkoista ja sisäistä järjestykseen panoa.
Aistin sinun energiastasi, että kaipaatkin järjestystä.
Olen herkkä asiakkaitteni lähettämille signaaleille.
Nämä kuuluvat kellariin. - Voin hyvin.
Huomaan, että haluaisit laatikon, jonka päällä lukisi 'äiti'.
Juu. Tai en.
Olen täällä vain kesäloman, koska äiti sai uuden työpaikan.
Esimiestyön Kupissa ja Kannussa.
Se on ainutlaatuinen tilaisuus.
Mutta sen jälkeen olen aina kymmenen päivää täällä isällä...
Kuulepas. Eikö tämän seinän pitäisi olla keltainen?
Tiedän, että keltainen on hankala väri mutta myös rohkea.
Teille tekisi hyvää saada vähän auringonvaloa asuntoon.
Herätessäni sanon itselleni: 'Hengitän valon ja rakkauden läpi.'
Haetaanko autosta värikarttoja? Minulla olisi upea viileä keltainen.
Voitaisiin myös kokeilla poltettua oranssia. Onko se liian rohkeaa?
Ehkä maalataan vähän myöhemmin.
Pidätkö asunnosta? - Tästä tulee kiva.
Oho. Mistä tuo ilmestyi?
Tervetuloa Søren Rygen seuraan.
On jälleen ihana kesäilta. Tämä hetki on tärkeä.
Tässä on Sanne Kupista ja Kannusta.
Jätä lyhyt viesti, niin soitan takaisin. Hei.
Hei, äiti. Halusin vain sanoa hei ja kertoa, että täällä sujuu hyvin.
Isälläkin on kaikki hyvin. Huomenna tutkin, onko täällä muita lapsia.
Minun on ikävä sinua.
Tänne tuloni jälkeen en ole enää pelkkä tyttönen.
Isä ei ymmärrä sitä. - Me olemme muuttuneet.
Meistä on tullut saman puun oksia, joiden lehdet koskevat toisiaan.
Herranen aika. He ovat täällä nyt, Musse.
Tosi hyvä!
Mitä sinä tuijotat? Bamse ei pysty kakkimaan, jos sitä katsotaan.
Anteeksi. Halusin vain... Se on söpö koira.
Tule, Bamse. Etsitään rauhallinen kakkimispaikka.
Niin, niin...
EI SAA HÄIRITÄ
Huhuu!
Ai! Lopeta. Ai. - Näytät lähes ihmiseltä.
Mutta varapuheenjohtajaa ei huijata.
Olet avaruusolentojen hyökkäysjoukkojen tiedustelija.
Minä teidän temppunne tiedän. Tuletko ulkoa?
Vain keinuilta. Mutta alun perin Hørsholmista.
Älä yritä mitään. Minulla on iso, nälkäinen koira.
En yritä mitään. Minä olen Pikku Allan.
Vai niin, Allan. Alien. Saapumisesi jälkeen on ollut outoa aktiviteettia.
Signaaleja tulee kaikkialta! - Onko se paha asia?
Mikä sinun päämääräsi on? - Haluan vain löytää leikkikaverin.
Tämä ei ole mitään leikkiä, joten voit yhtä hyvin palata kotiin.
En, sillä äidillä on kiire. Hän sai työn Kupista ja Kannusta.
Se on elämäntapa.
Avaruusolento, jolla on syvälliset tiedot Kuppi ja Kannu -puodeista.
Hyvin outoa. Ehkä avaruusolento et olekaan sinä.
Niin, niin. - Saanko mennä nyt?
Jos haluat jäädä paitsi elämäsi kokemuksesta.
Minulla on ajatus, joka on tosi hyvä. Keksi?
Kiitos. - Käy istumaan.
Kasta korkeintaan kaksi sekuntia.
20 vuotta olen seurannut antenneja, jotta saisin yhteyden avaruuteen.
Heti kun sinä saavuit, signaaleja alkoi tulla.
Läsnäolosi vetää ilmeisesti avaruussignaaleja puoleensa.-
Olet aivan erityinen. - Mitä?
Luulen, että sinä olet ihmisantenni.
Ymmärrätkö? - Joo. En.
Minä hankin 50 rullaa alumiinifoliota, -
jonka me kiedomme ympärillesi ja yhdistämme sinut etsintäsysteemiin.
Sitten hilaamme sinut katolle ja yhdistämme antennisysteemiin.
Sitten kommunikoimme olentojen kanssa aivoaaltojemme avulla.
Aloitetaan kello 23, Pikku Antenni. - Pitää mennä kotiin. Isäni...
Hyökkäysjoukot ovat tulossa. On kyse maapallon selviämisestä.
Teemme sen äitisi ja isäsi vuoksi. Ja Mussen.
Kenen? - Mussen.
Okei. Mikä sinun nimesi on? - Musse. Ei. Helge.
Hauska tavata. Pitää mennä kotiin. - Vannotko tulevasi?
Vanno Mussen nimeen. - Vannon Mussen nimeen.
Mukavaa. Nähdään kello 23, Pikku Antenni. Älä myöhästy.
En, en. Anteeksi.
Tosi hyvä!
Tapahtuiko jotain? - Ei, ei.
Kaikki on hyvin.
Daaliat näyttävät tällaisilta. Daalioissa on upeaa se, -
että niitä on tuhat eri lajiketta.
Pikku palleroista lajeihin, joiden kukat ovat lautasen kokoisia.
Tämä minulla on ollut vuosia.
Viimeinkin tulit, Pikku Antenni. Haluamme ehtiä ennen hyökkäystä.
Tiedän täsmälleen, miten tämä hoidetaan.
Otetaan tämä. Ja nyt... Nosta.
Noin.
Hyvä.
Kas niin. - Oletko itse kokeillut olla antenni?
Kunpa olisinkin voinut olla. Mutta valitettavasti se ei käy.
Säärten penikkataudin takia en pääse ovesta ulos.
Okei. Entä jos ne luulevat, että olen iso eväspaketti tämän folion vuoksi?
Tiedän salaiseksi luokitellun arkistomateriaalin perusteella, -
ettei avaruudessa käytetä eväspakkauksia.
Selvä.
No nyt näyttää joltakin. Juuri noin.
Kas niin.
Entä jos avaruusolennot kysyvät jotakin?
Eivät ne kysy. - Entä jos kysyvät?
Olen ollut Tårnbyn ufokerhon varapuheenjohtaja lähes 17 vuotta.
Eivät ne ala jutella antennin kanssa.
Mutta jos sieltä tulee hyökkäyslaivue, -
ne yrittävät ensin hävittää meidät soonisella luhistumisella.
Kuulostaa vaaralliselta. - Siksi tämä on tärkeää.
Maapallon tulevaisuuden vuoksi, Pikku Antenni. Ja Mussen.
Ilman muuta. Kuka se Musse oikein on?
Hauskaa, että kysyit. Musse oli maapallon kaunein olento.
Muutkin kuin minä sanovat niin.
Pitää mennä toiseen galaksiin, jotta löytäisi yhtä kauniin.
Hänen kulta-aikaansa olivat seitsemän vuottamme Ruotsissa, -
jossa hän eli miehenä, jotta saattoi kilpailla mäkihypyssä.
Nimi oli silloin Göran Petterson. Maailma seurasi mukana, -
kun hypättiin viimeinen hyppy... Herranen aika. Oletko ylhäällä?
Varapuheenjohtaja kutsuu ihmisantennia. Tilanne? Kuuntelen.
Mikä on tilanne? Kuuntelen. - Antenni tässä.
Ei avaruusolentoja. Kuuntelen. - Loistavaa. Näetkö jotakin?
En. Tai juu. Miehen koiran kanssa.
Näkikö hän sinut? - En usko.
Ihmiset voivat katsoa kieroon ihmisantennin käyttämistä.
Yritä olla enemmän antennin kaltainen. Kuuntelen.
Selvä.
No niin.
Tosi hyvä. Nyt vain odotellaan.
Ihmisantenni kutsuu varapuheenjohtajaa. Kuuntelen.
Ellei siitä ole liikaa vaivaa, haluaisin tulla pois.
Täällä sataa aika lailla. Helge?
Minulla on koira.
Ei! Ei!
Antenni?
Voi, Pikku Antenni.
Uskomatonta! Toimi!
Lähde käyntiin, senkin tyhmä alus!
Miksi tein näin? En ikimaailmassa ehdi esityksen alkuun.
Sinä... Sinä pelastit minut.
Tervetuloa alkeiskurssille 'Opi puhumaan maan asukkaille'.
Iltaa. Mitä kuuluu perheelle ja uralle?
Mitä? - Mukavaa iltaa.
Tapaamme ihan liian harvoin. Mennään kahville.
Kokeile uutta matkaopasta. - Pysy siellä.
Haluaisin olla yksin kotiongelmien vuoksi.
Selvä. Mikä sinun nimesi on?
Nimeni on Obama, ja olen Silkeborgista.
Olen kiinnostunut kaloista ja Internetistä.
Olen Pikku Allan. Pidän kaloista ja sulkapallosta tämän asun takia.
Sinulla on varmaan kiire. Pahus.
Et ole nähnyt mitään, Pikku Allan. - En kerro mitään.
Tulee pulmia, jos lavertelet. Häivy äläkä sano kellekään mitään.
Haistatko jotakin, Bamse?
Juostaan, juostaan. Onpa sinulla kiire.
Mitä sinä teet? - Autan. Sinä pelastit minut.
Mitä sinä haistat? - Kiireesti. Tänne.
Toimi, peitetoiminto. - Minne menemme, muru?
Ei. Ei... Bamse, näetkö saman kuin minä?
Ei...
Jopas jotakin. Täällä on ilmiselvästi ollut jotakin.
Juu, juu, Bamse-muru. Tiedän. Merkillistä.
Voi ei. Ei ole totta. - Mikä?
Hyvin mystistä. Bamse! Et voi riippua ilmassa.
Apua! Peitetoiminto hajosi.
Mitä ihmettä? Ei!
Isin pikku Bamse-muru! - Tule. Seuraa minua.
Minne menemme? - Kiireesti.
Piiloudutaan tuonne.
Mikset antanut minun olla rauhassa? - Halusin auttaa.
Olen täällä projektini takia. Ylihuomenna pidän esitelmän, -
eikä kukaan muu ole lentänyt toiseen aurinkokuntaan tekemään projektia.
Esitelmästäni tulee koko luokan paras.
Ei! Hän vei sen! - Minkä?
Alukseni. Miksi hän teki niin? - En tiedä.
Hän on tuolla. - Etkö voi käyttää laserasettasi?
Se on vain kynänteroitin. - Mitä?
Kynänteroitin. Mitä sinä odotat? Perään.
Mennään Helgen luo. Hän on Tårnbyn ufokerhon varapuheenjohtaja.
Varmaan tunnet hänet. - En.
En tiedä mitään pojasta, joka putosi katolta.
Minä tässä. Antenni. - Tuletko tuonpuoleisesta?
Tulen Hørsholmista.
Helge. Tässä on Obama.
Oikeasti nimeni on Maiken.
Maiken? Maiken, Helge.
Helge, Maiken. Helge?
Helge?
Kas tässä.
Laitanko tv:n päälle? - Annan kaikkeni hänen vuokseen.
Frydenflottenholmin linnaan ei tuoda mitään maalaistyttöjä, -
niin kauan kuin minä elän.
Otatko sinäkin kupillisen? - Kiitos. Puolikkaan vain.
Kas noin. Kastetaan.
Vau.
Seis! Ei Mussea!
Se on minun. Arvasin.
Hän on hyökkäysjoukkojen vakoilija. Olemme tuhoon tuomitut.
Tuo on vain kynänteroitin. - Olen liian nuori teroitettavaksi.
Ei ketään teroiteta. Hän ei tee mitään. - Entä hänen kätensä?
Varo. Hän osaa lukea ajatuksemme. - Ettekö te osaa lukea ajatuksia?
Osaatko sinä? Haluatko? - En tiedä. Ehkä.
Eikö hän välitä minusta? - Arvasin.
...ettei hänen äitinsä ehdi huolehtia hänestä.
Musse, Musse, Musse. Ihmisantenni.
Maiken, lopeta. Hän ei pidä siitä.
Hänellä on projektiviikko Maassa, ja hän pelasti minut, kun putosin.
Mutta avaruusalus syöksyi maahan, ja joku mies vei sen.
Minkä minä sille voin? - Meidän pitää tehdä jotakin.
Se mies taitaa asua kellarissa. Iso mies, jolla on olkaimet ja koira.
Hän on Bjarne, talonmiehemme. - Onko hän paha?
Vain laiska. Vesiputkeni meluaa, mutta korjaako hän sitä? Ei.
Hänen veljensä on paha. - 'Ufokerhon uusi puheenjohtaja.'
Meidän pitää saada alus ennen häntä. Palle, se paskiainen.
Sekoitan, sekoitan...
Onpa vaikea valita.
Hyvänen aika. Oletpa söpö. Pikkuinen suloinen ystävä.
Ja hyllylle. Seiso siellä ja sano hei.
Kylläpä se soi.
Puhelu minun... Yksityiskeräilijälle.
Puhutte yksityiskeräilijän kanssa. Miten voitte auttaa minua?
Mitä sinä haluat, veli? Soitat todella huonoon aikaan.
No helkkari.
Neiti Pind, se tapahtui! - Tapahtuiko?
Viimeinkin saamme vastauksen. Onko avaruudessa elämää?
Ja voiko sen täyttää? Onpa jännittävää.
Helkkarin hienoa. Se täytyy myöntää.
Saanko tehdä pienen yöhieronnan?
Se on minun koirani. Se on ollut televisiossakin.
Se on ollut mukana yli 10 vuotta. Meillä on jatkuva sopimus.
Minne menet? - Ystävieni luokse.
Oletko saanut ystäviä? - Pari, jotka tapasin eilen.
Sinä pärjäät niin hienosti. - Nähdään myöhemmin.
Mystistä. En ole ikinä nähnyt hänen ottavan hienoa astiastoa esille.
Ehkä hän saa vieraita. - Hänellä on vain koiransa Bamse.
Bamse ulkoilutetaan kello 12.15. Yleensä se kestää vain hetken, -
mutta viime aikoina Bamsella on ollut pahoja vatsaongelmia.
Hankala ummetus. Vaikea tehdä kakkaa.
Tiedät kai... Pötkylää. - Onpa ikävää.
Teillä on viisitoista minuuttia aikaa hakea alus.
Ota minut takaisin, Maren. Annan sinulle sydämeni.
Sinulla oli tilaisuus syysjuhlissa. - Pikku Gitte naapurista...
Hän syö jo pyhäastiastoa. Musse rakasti tuota astiastoa.
Hyvältä näyttää. Toivottavasti Palle jaksaa syödä sitruunakakkua.
Ja ranskalainen sinulle, Bamse. Otatko lisää ranskiksia?
Otetaanko lisää ranskiksia?
Alkaakin olla sen aika.
Tuolla hän on.
Reitti on selvä. Menkää.
Onko se hyvä paikka? Tehdäänkö tässä pikku kakat?
Niin. Nuuski sinä vain.
Jatketaan matkaa.
Ihmisantenni varapuheenjohtajalle. Olemme sisällä.
Tosi hyvä! Löysittekö aluksen?
Hyi. - Alus löydetty.
Hienoa, kaverit. Tämähän sujuu tosi hyvin.
Herranen aika!
Tulen avaamaan.
Ajatella, että täällä voi asua. Ei uskoisi, että olemme sukua.
Hyi olkoon.
Kukaan ei ole noin tyylitietoinen kuin sinä.
Herranen aika. Palle.
Tuli hätätilanne. Toimikaa. - Ollaan melkein valmiit.
Pitäkää kiirettä! Aika loppuu.
Veli, neiti Pind. Onpa hauska nähdä.
Meillä on tässä puuhaa, mutta kotona saadaan sitruunakakkua.
Emme halua sitruunakakkua. Näytä se minulle.
Me haluaisimme puhua löytöpalkkiosta.
Bamse tykkää ranskalaisista, ja ne ovat aika kalliita.
Kaikki saavat ranskalaisia, kun minä saan sen olion.
Ilman muuta. Minulla on sen lentävä lautanen kellarissa.
Meidän pitää vain vähän... Vähän... - Aivan vapaasti.
Voitteko mennä kauemmas? Bamse ei pysty, kun katsotaan.
Voin luvata, että me emme katso.
Vähän... Vähän...
Toimi!
Mikä on lempilukusi? - 318 020 073...
Pinnistä.
Ai, ai ai. Nyt koskee, mutta sitten helpottaa.
Lakkaa puhumasta sille koiralle ikään kuin se olisi ihminen.
Vaikutatte vähän jännittyneeltä perheen kanssa vietetyn ajan vuoksi.
Ei nyt. Jos menetän sen kohteen ummetuksen takia, -
ne molemmat pääsevät riippumaan seinälleni.
Se on vain oikeudenmukaista. - Nyt tapahtuu jotakin.
Älä luovuta, Bamse. Pinnistä.
Voi ei. Odota.
Ellei tuo rakki kohta päästä pötköä, -
minä halkaisen sen ja kaivan joka pötkön ulos.
Tuo on ehkä vähän... - Viisi, neljä, kolme, kaksi...
Okei. - Jopas! Hieno homma, muru.
Antenni, Bamse tyhjentyi. Toistan...
Bamse tyhjentyi. He ovat tulossa takaisin.
Pitää mennä! - Odota. Ehkä voimme...
Onko tuo hyvä ajatus? - Laserit tehoavat aina.
Pitää mennä ennen kuin he tulevat.
Ei. Ei sitruunakakkua. - Tulkaa. Perään.
Perään! Nappaa kiinni, neiti Pind.
He jahtaavat meitä. - Palle ei saa napata häntä.
Mitä me teemme? - Juoskaa vanhalle ufokerholle.
Tårnbyn ufokerho on ollut tyhjillään vuosikausia.
Voitte piiloutua sinne. - Keksin. Nopeasti laatikkoon.
'Ole tarkkana edessäsi olevan suhteen.'
Eikö siinä olekin Pikku Allan? - Pitää siirtää yksi juttu nopeasti.
Tiedän täsmälleen, miltä sinusta tuntuu.
Ei, ei, ei. Au!
Noin. Nyt rokataan. - Äkkiä!
Olet ihanan innostunut. Mennään.
Perään!
Hei, veli! Odota!
Bamse! Bamse! Bamse!
Ai!
Minne laatikko viedään? - Se viedään...
Tulppaanitie 4:ään. - Tulppaanitie 4:ään.
Usko voi siirtää vuoria, loput hoitaa Kirstenin kimpsut.
Onko isäsi täydessä työn touhussa hakkaamassa nauloja kotona?
Hän sisustaa täyttä päätä.
Hän säteilikin vahvaa energiaa. Hän taitaa olla kaksonen.
Ajattelin piipahtaa myöhemmin ja tarjota apuani.
Jos hän malttaa jättää pari laatikkoa minulle. - Ajaisitko kovempaa?
Tuo muuttoenergia on harvinaista. Oletko harkinnut muuttoalaa? - Juu.
Tai voisitko harkita? Pidä se ainakin mielessäsi. - Toki.
Neiti Pind, kaasu pohjaan. - Vaihde viitoselle.
Raunan kautta. - Pitäkää kiinni hatuista ja huiveista.
Pidä kiinni, Bamse.
Millaista on olla Pikku Allan uudessa paikassa?
Kivaa. Hyvin sujuu. - Sinussa on vähän tukahdutettua energiaa.
Raskas laatikko avata. Taidat olla vesimies?
Onko tämä kiertotie? - Taisin ajaa liian pitkälle.
He pääsevät pakoon.
Miten te oikein ajatte?
Oletko kunnossa? - Mitä teemme täällä? Pitää päästä kotiin.
Emme voi palata nyt. Pitää odottaa, että he häipyvät. Täällä.
TÅRNBYN UFOKERHO
Pidän esitelmän huomenna. - Jos jäät kiinni, et pääse kotiin.
Et ole tainnut itse koskaan pitää esitelmää.
Maiken, katso. 'Varapuheenjohtaja.'
'Puheenjohtaja'?
Mitä tässä lukee? - 'Huippusalainen.'
Mitä se tarkoittaa?
Että jokin on niin salaista, ettei sitä saa kertoa kellekään.
Toivottavasti meistä tulee ystäviä. - Mikset sitten sano sitä?
Ihmisantenni kutsuu varapuheenjohtajaa.
Olemme turvassa ufokerholla. - Mukavaa.
Ja minä vahdin täällä...
Helge? - Voi ei, ei, ei.
Varapuheenjohtaja. Mitä tapahtuu? - Ei mitään. Kaikki on hyvin.
Vau. Olinko minä tuossa?
Et. Katso, lempikalani.
Projektini käsittelee delfiinejä.
Delfiinit ovatkin söpöjä, mutta ne eivät taida olla kaloja.
Ne ovat nisäkkäitä.
En ymmärrä tätä planeettaa.
Sehän muistuttaa kalaa. - Delfiiniesitelmäsi näytti hyvältä.
Ihan sama, jos se on väärin.
Projektistasi tulee kyllä hyvä. - Miten voit tietää sen?
Miksi se projekti on niin tärkeä? - Siksi, että minä...
Muiden mielestä olen outo. Minulla ei ole ystäviä luokallani.
Jos projekti onnistuu... Pitää vain ehtiä ajoissa esittämään se.
Ei sinua pidetä outona. Lupaan, että saamme aluksesi takaisin.
Teit taas niin. - Mitä?
Teeskentelet, että kaikki on hyvin. Teeskentelet myös olevasi iloinen.
Mutta et kuitenkaan ole. - Olen minä. Olen iloinen.
Olen ihan yksin. Ehkä siksi, että olen rasittava.
Sinä olet surullinen. - Enkä ole. Olen iloinen.
Teeskentelet, ettet ole surullinen.
Mutta sinä olet. - Yritän vain...
Olet surullinen vanhempiesi erosta. Kaipaat äitiäsi ja mietit, -
ettei hän jaksanut sinua.
Ei! Asia ei ole niin. - Miksi sitten ajattelet niin?
Myönnä se nyt vain. - Minä pärjään hienosti.
Horoskooppimerkkini on kalat.
Aistin sinusta säteilevän uskomattoman herkkää energiaa.
Se on hyvin tyypillistä kaloille.
Minä olen itse oinas. Oinas ja kalat. Huhhuh.
Kipinät sinkoilivat saman tien. Minä aivan punastun.
Teidän on paras lähteä, sillä susikoirani tulee pian kotiin.
Täällä on avaruusolento. - En tiedä, mistä te puhutte.
Nyt riittää! Ala puhua, varapuheenjohtaja.
Valintasi oli silkkaa politiikkaa. Sait 14 ääntä, vaikka jäseniä oli 7.
Oi, Laurits. Siitä lähtien, kun olimme ladossa...
En ole pystynyt ajattelemaan mitään muuta.
Valoa tallinikkunasta, sinun sorja vartalosi.
Hengityksesi rintaani vasten. Minusta on tullut nainen, Laurits.
Ja yhdeksän kuukauden päästä emme ole enää vain kahden.
Mitä tuossa lojuu? Ufouutisten ensipainos vuodelta 1973.
Revi, Bjarne! - Älä!
Voimme myös rikkoa patterin termostaatin.
Kestää kauan saada uusi. - Ole hiljaa.
Ne ovat erikoisvalmisteisia. - Irrota se!
Tämä oli vasta alkua. Mikä tuo on? Keksipakettiko?
Ne varmaan kastetaan kahviin.
Menee jo liian pitkälle. - Ei, ne pehmenevät.
Tämä loppuu vain, jos kerrot, minne piilotit avaruusolion.
En koskaan! - Se on sinun avaruusolentosi.
Ehdotan vain, että jaetaan vähän.
Hänet minä muistan. Muistan, että hän jätti sinut.
Hän kyllästyi siihen, että istuit aina vain kerholla.
Musse kääntyisi haudassaan...
Hän asuu palvelutalossa Tårnbyn torin laidalla.
Musse on kuollut! - Eikä ole.
Ja nyt haluat todistaa hänelle, että avaruusolentoja on olemassa.
Olenko oikeassa? Sovitaan niin, että annat avaruusolennon minulle.
Mutta sinä saat kunnian. Pääset Ufouutisten etusivulle.
Suuri sankari Helge. Mies, joka löysi avaruudesta elämää.
Eiköhän se saa Mussen takaisin. - Älä, Helge.
Kunhan se päätyy täytettynä seinälleni. Se on reilu sopimus.
Ei ikinä. Ei puhettakaan.
Voin lähettää hovimestarini kertomaan Musselle, -
että olet epäsiisti mies, jolla on kalju ja penikkatauti säärissä, -
ja jolle tuodaan ruoka kotiin. Mitä siihen sanot?
Hovimestarisi. - Päivää. Saisinko teidät...
Okei, okei, okei.
Jos saan näyttää hänet Musselle. - Ilman muuta.
He ovat vanhalla kerhotalolla.
Ei, Helge!
Nappaa hänet! - Ei, seis!
Anteeksi. Antenni! - Odota, poika.
Puhumme vain pojan kanssa. - Neiti Pind, tuokaa auto.
Anteeksi, Pikku Antenni.
Pidä kiirettä, Maiken! He ovat tulossa!
Tulimme ensin. - Pysykää erossa hänestä.
Niin, niin.
Nyt me vähän juttelemme vihreän ystäväsi kanssa.
Seis!
Häivy. - Lopettakaa tuo.
Päästäkää hänet pois!
Kerro terveisiä varapuheenjohtajalle ja sano, ettei mitään sopimusta ole.
Minulla oli sormet ristissä. - Niin minullakin.
Onko niin, ettei se päde, jos on tuplaristit? - Ole hiljaa.
Ajakaa, neiti Pind. Mennään!
Ei, ette saa viedä häntä!
Helge, vastaa. Vastaa.
Ihmisantenni kutsuu varapuheenjohtajaa. Vastaa.
He veivät Maikenin. Helge, oletko siellä.
Helge! Typerä ufonörtti!
Typerä kerho, typerä asunto, typerä kaikki!
Tervetuloa katsomaan Maikenin projektia planeetta Maasta.
Maassa on paljon erilaisia olentoja, kuten lintuja, punakampeloita, -
kissoja, saunamaijoja ja delfiinejä.
Delfiinit ovat niin söpöjä. Suosikkejani tai melkein.
Eniten Maassa on ihmisiä.
Ihmiset muistuttavat meitä, mutta yksi asia on toisin.
He eivät osaa lukea ajatuksia, ja se tekee kaikesta vaikeaa.
Katsokaa tätä. Hän on Allan.
Tai Pikku Allan, kuten häntä täällä kutsutaan.
Minä ja äiti muutamme erillemme. - Niin, me eroamme.
Minä olisin kiljunut, mutta katsokaa, mitä Pikku Allan tekee.
Niin on varmaan parasta. Olen asunut täällä koko ikäni.
Hyvä, että tapahtuu jotain uutta. - Suhtaudut tähän niin hienosti.
Hän pitää kaiken sisällään. Ihmiset pelkäävät niin kovin, -
mitä muut ajattelevat, että he salaavat ajatuksensa ja tunteensa.
Salaisuudet muuttuvat yksinäisyydeksi.
Yksinäisyys tekee heistä onnettomia.
He pitävät ajatuksiaan väärinä, joten he tukahduttavat ne.
Lopettakaa, lopettakaa.
Se on sääli, sillä asia ei ole niin.
Kunpa he ymmärtäisivät, että heidän olonsa paranee vain, -
jos he uskaltavat sanoa, miltä heistä tuntuu.
Äiti, isä? Ei, pysykää täällä.
Muistutus itselleni. Delfiini ei ole kala, vaikka näyttää siltä.
Etsin avaruusalusta. Avaruusalusta ei ole paikannettu.
Tämä on antenni. - Ei ole paikannettu.
Voitaisiinko jutella löytöpalkkiosta? - Anna olla. Kaasu pohjaan.
Pian on täyttöhetki. - Se on lempihetkeni.
Helge!
He veivät hänet.
Sinun täytyy auttaa minua. - En voi.
Tiedätkö, minne hänet vietiin? - En. Palle on niin vaitelias.
Emme voi luovuttaa nyt. - Nämä tyhmät sääret estävät.
Mutta sinun täytyy auttaa minua. - En tiedä, missä Maiken on.
Mutta voimme selvittää. Maikenin tavarat ottavat yhteyttä alukseen.
Luulen, että tässä on antenni. Ja sinähän olet antenniasiantuntija.
Anteeksi. Minun on paras pysyä täällä. Ikuisesti.
Et voi jäädä sisälle istumaan. Maiken tarvitsee sinua.
Ellet tee mitään, ei tapahdu mitään. Samoin on Mussen kanssa.
Et uskalla sanoa, että kaipaat häntä, koska pelkäät.
Pelkäät, ettei hänestä tunnu samalta ja että se satuttaisi.
Minä tiedän, koska minäkin kaipaan...
Pikku Antenni.
Se pitää viedä korkealle! Niin antennit toimivat.
Signaali löytyi. - Se toimii!
Tule. Mennään.
Se...
Onko sinulla vielä tuo?
Musse.
Jos on saanut niin herkullisen kalan koukkuun kuin sinä, -
se pitää vain kiskoa maihin. Tulepas. Pian nyt.
Minne poika menee?
Hän rakentelee siirtolapuutarhassa. - Ei meillä ole siirtolapuutarhaa.
Mennään suoraan koneen luokse.
Haluan täyttää olennon saman tien.
Oikealle. - Pitääkö kääntyä?
Allan? Huhuu? - Mikä paikka tämä on?
Ensimmäisestä ulos liikenneympyrässä.
Tosi hyvä!
Näyttäkää.
Miten me oikein tekisimme?
Tiikeri? Vai klassikko? Hae!
Minun täytyy miettiä. - Sinulla on erinomainen maku.
Se oli kauniisti sanottu. Mitä sinä ehdotat?
Tuskin minulta kannattaa kysyä.
Se juontaa varmaan lapsuudestani, -
kun Henriette katosi.
Olen aina pitänyt enemmän elävistä olennoista.
Me teimme kaiken yhdessä.
Se oli tukenani, kun minua kiusattiin koulussa.
Kun en saanut unta. Kun isä kutsui pelkuriksi.
Mutta eräänä päivänä luukku oli auki, ja Henriette oli poissa.
En ollut sillekään tarpeeksi hyvä.
Onneksi Bjarne ei ikinä tajunnut, että minä täytin Henrietten.
Mitä tapahtuu?
En ajattele mitään. En ajattele yhtään mitään.
Pankaa hänet koneeseen.
Ei ole aikaa värinäytteille... - Soitan Sannelle.
Haluan sanoa tästä oman mielipiteeni.
Sanne tässä Kupista ja Kannusta. Tämä on vastaaja.
Perillä. - Jopas.
Voi ei, portti on lukossa. - Hyppää kyytiin.
Nyt näet tempun, jonka Musse opetti.
Oi.
Maiken!
Palle on aina ollut kieroilija. Aika vaikuttavaa kyllä.
Tule, Helge. Tännepäin.
Maiken, missä olet?
No, no, no!
Alus on tyhjä. Minä etsin Maikenin, ja sinä hommaat aluksen alas.
En ole turhaan ollut varapuheenjohtaja.
Tämä on aina niin jännittävää.
Maiken!
Olisi mukavaa kuunnella vähän musiikkia työn lomassa.
Onpa mukavaa.
Ja keltainen päivänvarjo. - Hemmottelet minua, neiti Pind.
Mussen vuoksi!
Hihnaan tarvitaan lisää tehoa. - Vika voi olla kaasuttimessa.
Voi olla myös, että pitäisi nopeuttaa kardaaniakselia.
Voi ei.
Bamse.
Mene pois. Mene pois.
Anteeksi, Maiken.
Mitä tuolla tapahtuu?
Tosi hyvä!
Oi! Mitä helkkaria?
Yritän kiirehtiä.
Kuka se siinä on? Ja siinä? Katso, mitä löysin.
Katsotaan, vieläkö vanha kunnon käsityö onnistuu.
Lukitaan sinut kiinni. - Oletko okei? Tekivätkö ne jotain?
Etten tiedä, mitä pitäisi tehdä.
Katsotaan, vieläkö näistä vanhoista käsistä on johonkin.
Mene nyt. Menepä nyt läpi.
Helkkari. Tämä on tosi ärsyttävää. Nuolaisen tätä.
Vaikutatte vähän kireältä. - En ole kireä, vaan jännittynyt.
Jännittynyt näkemään, mitä ystävämme sisällä on.
On niin vaikea valita. Otan tämän.
En tiedä, mitä pitäisi tehdä.
Mitä nyt tapahtuu?
Kuulen, mitä ajattelet. - Sano, mitä minä ajattelen.
Lopeta, tai kerron totuuden Henriettestä.
Minkä totuuden Henriettestä? - Ei ole mitään totuutta.
Sinun veljesi varasti Henrietten ja täytti sen.
Ei pidä paikkaansa. - Kyllä pitää.
Se on lipaston päällä olevassa laatikossa.
Isä on tulossa, muruseni.
Henriette. - Ei se ole Henriette.
Se on vain hamsteri, joka löysin kaupan edestä.
Minä tein hänelle tuon käsitöissä. Mitä tämä oikein on?
Sinä ja sinun typerä hamsterisi.
Teillä oli kaikki. Ja mitä minulla oli?
Rakastiko minua jokin pikku karvapallo? Neiti Pind, viulu.
Luuletko, ettei minun yksinäinen sydämeni kaivannut ystävää?
Halusin van lainata sitä.
Halusin antaa sille kaiken, mutta se kiittämätön otus vain piipitti.
Yhtenä yönä se yritti karata. En voinut muuta.
Ymmärrätkö? Täytetyt eläimet eivät karkaa.
Minä en jätä sinua koskaan, oma...
En pidä siitä, että kosket minuun.
Sinä tapoit Henrietten!
Nyt on liian myöhäistä tehdä mitään. Nyt me suljemme sinun suusi.
Nyt riittää! Täällä ei täytetä enää mitään!
Älä. Älä, Bjarne. Olen pahoillani.
Se on väärä kahva.
On raukkamaista käydä kimppuun. Ei, niitä tulee lisää!
Ei!
Suojaan, Bamse.
Saturnus sentään!
Tuhosin esitelmäsi, mutta ei ollut mitään muuta.
Ei se haittaa. Minulla on varmuuskopio aluksessa.
Ottakaa ne pois!
Ei, ei, ei. Kutittaa.
Mitä?
Jaha. Viimeinen taisto puheenjohtajuudesta.
Meidän ei olisi ikinä pitänyt olla samassa kerhossa.
No, no, pikku ystävät.
Ei...
Nyt kun olet siinä... Keittiöni putkistossa taitaa olla ilmaa.
Käyn vilkaisemassa. - Helge, tule!
Kiitos. - Siksihän minä olen täällä.
Ottakaa ne pois. Ei tuolla tavalla.
Mussen vuoksi! - Mussen vuoksi!
Näen Ruotsin. Mahtavaa.
Nokkelaa lukea ajatuksia. - Niinhän minä sanoin.
Esitelmä. Ehdin vielä, jos lähden nyt.
Muuten en ehdi. - Entä me?
Mennään bussilla, Antenni. - Pian. Pitää päästä avaruuteen.
Vaihdetaan ajatuksia, vihreä ystäväni.
Lähdetkö kotiin noin vain? - On pakko. Esitelmä ja...
Mutta luulin, että olimme... - Jos haluat sanoa jotain, niin sano.
Mutta... Mutta...
Luulin, että olimme ystäviä.
Hyvästi.
Mukavaa päästä kotiin kahville ja keksille.
Tiedätkö mitä? Sääriin ei koske enää niin paljon.
Kotihoitajakin sanoi, että olisi hyvä käydä enemmän ulkona.
En saanut sanotuksi Maikenille, että minun tulee ikävä häntä.
En hyvästellyt kunnolla. - Niin, se kävi vähän nopeasti.
Nyt kaikki on samanlaista kuin ennen, eikä mikään muutu paremmaksi.
Vihreä ystävämme taisi kuitenkin puhua asiaa.
Minun täytyy sanoa jotain. - Mitä?
Jotain, mitä minun olisi pitänyt sanoa kauan sitten.
Musse.
Mutta miksi hän alkoi käyttäytyä tällä tavalla?
Ehkei se ollut vain minun syytäni. - Etkö ollenkaan vahdi häntä?
En pysty vahtimaan koko ajan. Minäkin olen vain ihminen.
Lopettakaa! - Siellä sinä olet. Oletko kunnossa?
Lopettakaa riitely! Lopettakaa!
Missä olit? Olimme huolissamme.
Teille se on samantekevää. - Ei.
Kyllä on. Riitelette koko ajan, ja minä olen teille yhdentekevä.
Et ole meille yhdentekevä. - Ajattelette vain itseänne.
Sinä välität vain työstäsi, ja sinä istut sohvalla.
Kuulin, kun sanoit isälle, ettet ehdi huolehtia minusta.
Ei asia ole niin. Olet tärkeintä, mitä meillä on.
Teistä minä pärjään hienosti, mutta en pärjää.
Haluan vain, että kaikki tämä päättyy ja että kaikki on kuten ennen.
Tule tähän.
Miksei kaikki voi olla taas ennallaan?
Ehkä tästä tulee uusi normaali.
Ehkä uudesta tulee oikein hyvä. - Voi pikku kulta.
Kävelin Tårnbygårdsvejltä Silvanille, ja hän on...
Jopas! Siinähän sinä olet.
Kirsten, tässä on äitini. Äiti, tässä on Kirsten.
Kaikki on siis taas hyvin. Tiedättekö mitä?
Minulla on iso satsi grillimakkaraa, jota en jaksa syödä yksin.
Pidettäisiinkö oikein kunnon tupaantuliaiset katolla?
Olen niin pahoillani kaikesta. - Minulla on ollut ikävä sinua.
Minullakin on ollut ikävä sinua.
En ole ikinä tiennyt, että tälle katolle voi tulla.
Hei, Musse. Hauska tavata. Hei. Näytätpä hauskalta.
Oletko poikani uusi ystävä? - Ystävä, yhteistyökumppani, kaveri.
Sinulla on hieno poika. Kippis, Pikku Antenni.
Kippis. - Kippis, Pohjanmaan kautta.
Vau! - Minne menet, kulta?
Tulen kohta.
Mitä teet täällä? Entä esitelmäsi?
Minulla oli tänne asiaa. Teillä on mukavat juhlat.
Niin on. - Anteeksi, että häivyin niin.
Anteeksi, etten hyvästellyt kunnolla.
Minun tulee ikävä sinua.
Tiedän. Onneksi asumme samassa aurinkokunnassa.
Niin, onneksi. - Muista kertoa tunteistasi.
En voi tulla tänne jatkuvasti lukemaan ajatuksiasi.
Minä kerron. Lupaan sen. Näkemiin, Maiken.
Näkemiin, Pikku Allan. Nähdään taas.
Suomennos: Arja Sundelin Scandinavian Text Service