Det er en once in a lifetime opportunity.
Det er for mye akkurat nå.
Er det ikke for mye at moren ikke klarer å styre med ham?
Jeg kan ikke fortsette å ha denne samtalen.
Hvordan forteller man barn at man skal skille seg?
Da må jeg gjøre det.
Vil du også fortelle ham at han skal bo et helt nytt sted?
Er han våken?
Å nei. Tenk om han hørte noe.
Stopp, stopp, stopp.
Jeg er helt alene. Tenk om jeg aldri får nye venner.
Kanskje jeg er til bry. Kanskje hun ikke bryr seg om meg?
LILLE ALLAN - DEN MENNESKELIG ANTENNE
Skru ned!
Ja, det ser jo ikke ut som stort, men...
Det bor sikkert mange barn her. De er nok borte i den andre gården.
Unnskyld! Jeg satt og leste stjernetegnet mitt.
Sånn går det når man ser mer inn enn ut. Det gir litt sjel.
- Vi dekker det med et lag maling. - Ikke tenk på det.
- Andre til venstre i nummer 47. - Ikke stå der og fortell meg sånt.
Jeg bor i 74 borte på Tårnbygårdsvei.
7-4, 4-7, hva? Jeg tror universet prøver å fortelle oss noe.
Det er ikke så lite universet sier for tiden. Det skravler som en foss.
'Kan vi få litt ro der oppe?' roper jeg.
Herregud. De er her.
Jeg har flyttet så mye her at jeg føler meg helt hjemme.
Jeg legger igjen en liten del av meg selv hos alle jeg flytter for.
Et liten bit Kirsten.
De kassene flytter jo ikke seg selv. Det er de kassene jeg snakker om.
- Kommer dere? - Eh, ja.
- Vi kommer faktisk først. Hva, far? - Jeg ser hva jeg kan få med.
Å, der var du, vennen. Å flytte er å rydde både utvendig og innvendig.
Jeg kan kjenne på energien din at det er godt med en opprydning.
Jeg er sensitiv for de signalene kunder sender ut.
- Dine er helt nede i kullkjelleren. - Nei, jeg har det fint.
Jeg kjenner at du gjerne skulle hatt en kasse som det sto 'mor' på.
Ja. Eller nei.
Det er bare i sommerferien, for mor har fått ny jobb.
En ledende stilling i Kopp og Kanne.
Det er jo en once in a lifetime opportunity.
Men de skal ha en 10-4-ordning. 10 dager hos far her i Tårnby...
Jeg sier det bare som det er. Skal ikke denne veggen være gul?
Jeg vet at gul er en vanskelig farge, men det er også en modig farge.
Dere kunne godt trengt å få litt solskinn helt inn i stua.
Jeg våkner og sier: 'Jeg puster gjennom lyset og kjærligheten.'
Skal vi hente fargeprøver nede i bilen? Jeg har en skjønn kald gul.
Man kan også våge skinnet med brent orange. Blir det for mye?
Kanskje... vent med maling.
- Liker du det? - Ja, det blir veldig hyggelig.
Å, hei. Hvor kom den fra?
Velkommen til Søren Ryke direkte.
Enda en sånn vakker sommerkveld. Det er jo nå det skjer.
Det er Sanne fra Kopp og Kanne.
Legg igjen en kort beskjed, så ringer jeg tilbake. Ha det.
Hei, mor. Jeg ville bare si hei, og at det går bra her.
Far har det også bra. I morgen skal jeg se om det er barn her.
Og jeg savner deg.
Siden jeg kom hit, er jeg ikke bare ei jente mer.
- Far forstår det ikke. - Vi har blitt noe annet.
Vi er blitt to greiner på samme tre med blader som rører hverandre.
Herregud. De er her nå, Musse.
Jättebra!
Hva ser du på? Bamse kan ikke lage pølser når folk kikker, vel?
Nei. Unnskyld. Jeg ville bare... Det er en veldig søt hund.
Kom, Bamse. Så finner vi et sted å lage den pølsa i fred.
Ja, ja...
IKKE FORSTYRR
Hallo?
- Au, slutt. Au. - Du likner jo nesten et menneske.
Men nestformannen her narrer du ikke så lett.
Du er en speider fra en alien invasjonsflåte i menneskelig form.
Jeg kan knepene deres. Kommer du utenfra?
Bare nede fra huskene. Men opprinnelig fra Hørsholm.
Ikke prøv deg. Jeg har en stor hund som er veldig sulten.
Jeg prøver meg ikke. Jeg heter Lille Allan.
Ja vel, 'Allan'. Alien. Siden du kom har det vært mystisk aktivitet.
- Signalene slår ut overalt! - Er det dårlig?
- Hva er formålet ditt her? - Jeg vil finne noen å leke med.
Dette er ikke noen lek, så du kan bare dra hjem.
Nei, for mor er veldig travel. Hun fikk ny jobb i Kopp og Kanne.
Det er en livsstil.
Et romvesen med inngående kjennskap til Kopp og Kanne-butikkene.
Veldig mystisk. Kanske det inte er deg som er romvesenet.
- Ja, ja... - Kan jeg få gå nå, eller?
Hvis du vil gå glipp av ditt livs opplevelse.
Jeg har en idé, og den erjättebra. Kjeks?
- Takk. - Ta plass.
Maks to sekunders dypp.
I 20 år har jeg flyttet på antennene for å få kontakt til det ytre rom.
Straks du dukker opp, begynner signalene å komme.
Ditt nærvær her tiltrekker tydeligvis utenomjordiske signaler.
- Du er noe spesielt. - Hva?
Jeg tror du er en menneskelig antenne.
- Forstår du? - Ja. Nei...
Jeg får levert 50 ruller sølvpapir.
De vikler vi rundt deg, og kobler deg til et ledningsnett.
Og så heiser vi deg opp på taket, koblet til mitt høyere antennesystem.
Og så kommuniserer vi med dem med hjernebølgene våre.
- Det starter kl. 23, Lille Antenne. - Jeg må hjem. Far...
Se på meg. En invasjonsflåte er på vei. Det er så verden skal overleve.
Det er for moren og faren din. Det er for Musse.
- For hvem? - For Musse.
- Okay. Hva heter du? - Musse. Nei, Helge.
- Hyggelig å møte deg. - Sverger du at du kommer?
- Sverg på Musse. - Jeg sverger på Musse.
Så trevligt. Vi ses kl. 23, Lille Antenne. Kominte for sent.
Nei da. Unnskyld.
Jättebra!
- Skjedde det noe? - Nei da.
Jeg har det fint.
Georginer, de ser sånn ut. Det fantastiske med georginer -
- er at det fins 1000 ulike sorter.
Fra den minste kule til noen så store som en tallerken.
Og de har jeg hatt i alle år.
Det var på tide, Lille Antenne. Vi vil jo ikke gå glipp av invasjonen.
Jeg vet akkurat hvordan vi skal gjøre dette.
Vi tar denne. Sånn... Løft. Nei.
Sånn...
Ja.
- Sånn. - Har du prøvd å være antenne selv?
Gid jeg hadde hatt den ære. Men nå er det dessverre utelukket.
På grunn av kronisk hovne legger.
Okay. Og hvis de tror jeg er en stor matpakke, med alt det sølvpapiret?
Jeg vet fra noe hemmeligstemplet arkivmateriale...
...at de ikke bruker matpakker i det ytre rom.
Okay.
Nei, nå begynner det å likne noe. Sånn. Ja, ja, ja.
Sånn.
Og hvis romvesenene spør om noe?
- Ja, det gjør de ikke. - Men sett at de gjør?
Jeg har vært nestformann i Tårnby UFO-klubb i nesten 17 år.
De begynner ikke å snakke med antennen.
Men hvis det er en invasjonsflåte, -
- vil de først prøve å utslette oss i en sonisk implosjon.
- Det høres farlig ut. - Det er derfor dette er viktig.
For klodens fremtid, Lille Antenne. Og for Musse.
Selvfølgelig. Hvem er Musse egentlig?
Glad du spør. Musse var verdens vakreste vesen.
Det er ikke bare jeg som sier det.
En må langt ut i galaksen for å finne maken til skjønnhet.
Hennes gylne dager var da vi bodde syv år i Sverige.
Der levde hun som mann, for å konkurrere i skihopp.
Göran Petterson kalte hun seg. Hele verden så på -
- da siste hopp sto mellom Göran og... Herregud. Er du oppe?
Nestformann kaller menneskelig antenne. Hva er status? Over.
- Hva er status? Over. - Antenne her.
- Ingen romvesener. Over. - Perfekt. Kan du se noe?
Nei. Eller jo. En mann med en hund.
- Har han sett deg? - Det tror jeg ikke.
Folk kan godt se skjevt til bruk av menneskelige antenner.
Prøv om du kan innta en mer antennete form. Over.
Okay.
Ja.
Jättebra. Og så venter vi bare.
Menneskelig antenne kaller nestformannen. Over.
Hvis ikke det er for mye bry vil jeg gjerne ned nå.
For det regner ganske mye. Helge ...?
Jeg har en hund!
Å nei! Nei!
Antenne?
Å, Lille Antenne.
Utrolig! Kom igjen!
Kom igjen, din dumme pisse-UFO!
Hvorfor gjorde jeg dette? Jeg rekker aldri den presentasjonen.
Du... Du reddet meg.
Velkommen til 'Lær å snakke med jordboere for begynnere'.
God kveld. Hvordan går det med... familien og karrieren?
- Hva? - Fin kveld.
Vi ses altfor sjelden. La oss ta en kaffe.
- Prøv den nye reiseguiden. - Gi deg.
Jeg vil være litt alene på grunn av problemer på hjemmefronten.
Okay. Hva heter du?
Jeg heter Obama, og jeg kommer fra Silkeborg.
Mine interesser er fisk og Internett.
Jeg heter Lille Allan. Jeg liker fisk og badminton, på grunn av klærne.
Jaha. Men du må sikkert videre. Faen.
- Du har ikke sett noe, Lille Allan. - Nei, jeg sier ikke noe.
Jeg får problemer hvis du sladrer. Gå vekk og ikke si et ord til noen.
Kan du lukte noe, Bamse?
Å, løpe, løpe, løpe. For du har dårlig tid.
- Hva gjør du? - Jeg hjelper. Du reddet jo meg.
- Hva er det du lukter? - Skynd deg. Ned hit.
- Kom igjen, kamuflasje. - Hvor skal vi, lille skatt?
Nei. Nei... Bamse, ser du det samme som jeg?
Nei...
Ser man det. Ja, ja. Det har helt sikkert vært noe her.
Ja, ja, Bamse-skatt. Jeg vet det. Det er jaggu merkelig.
- Å nei. Det skjer bare ikke. - Hva?
Veldig mystisk. Bamse! Du kan ikke henge der i luften.
Hjelp. Kamuflasjen har gått i stykker.
Hva i himmelens navn? Nei!
- Fars lille Bamse-skatt! - Kom. Følg meg.
- Hvor skal vi? - Skynd deg.
Vi gjemmer oss der borte.
- Hvorfor lot du meg ikke være? - Jeg ville hjelpe.
Det var på grunn av prosjektet. Om to dager skal jeg presentere.
Ingen har flydd til et nytt solsystem for å lage prosjektoppgave.
Det blir bare... Det blir det aller beste i hele klassen.
- Nei, han tok den! - Hva?
- UFO-en min. Hvorfor gjorde han det? - Jeg vet ikke.
- Han er der. - Kan du ikke bruke laserpistolen?
- Det er bare en blyantspisser. - Hva?
En blyantspisser. Hva venter du på? Etter ham.
Vi drar opp til Helge. Han har vært nestformann i Tårnby UFO-klubb.
- Du må nesten kjenne ham. - Nei.
Jeg vet ikke noe om gutten som falt ned.
- Men det er meg, antennen. - Kommer du fradet hinsidige?
Jeg kommer fra Hørsholm.
Helge... dette er Obama.
Eh... Jeg heter faktisk Maiken.
Maiken? Maiken, Helge.
Helge, Maiken. Helge?
Helge?
Nå skal du se her.
- Og litt fjernsyn, kanskje? - Jeg gir alt for å få henne.
Ingen bondejente skal inn på Frydenflottenholm Slott -
- så lenge jeg lever.
- Vil du også ha en kopp? - Ja takk. Kanskje bare en halv.
Sånn. Lite dypp.
Jøss.
Stopp! Ikke Musse!
Det er mitt. Jeg visste det.
Spydspissen til invasjonsflåten. Vi er dødsdømt.
- Det er bare en blyantspisser. - Jeg er for ung til å bli spisset.
- Ingen spisses. Han gjør ikke noe. - Hva gjør han med de hendene da?
- Pass deg. Hun kan lese tanker. - Kan ikke dere lese tanker?
- Kan du det? Vil du det? - Jeg vet ikke. Kanskje.
- Blåser hun i meg? - Jeg visste det.
...at moren ikke kan styre med ham.
Musse, Misse, Musse. Menneskelig antenne.
Maiken, slutt. Han liker det ikke.
Hun har emneuke om Jorden, og hun reddet meg da jeg falt.
Men hun styrtet med romskipet sitt, og så tok en mann det.
- Hva skal jeg gjøre med det? - Vi skal gjøre noe med det.
Jeg tror han bor nede i kjelleren. En stor mann med seler og en hund.
- Det er Bjarne, fyrbøteren vår. - Er han slem?
Bare udugelig. Jeg har et vannrør som bråker, og gjør han noe med det?
- Nei, det er mer... broren hans. - 'Tårnby UFO-klubb får ny formann.'
Vi må få tak i det romskipet før han gjør det. Palle, det rasshølet.
Shake, shake, shake...
Ja, det er vanskelig å velge. Oi...
Nei, se der. Så søt du er. En deilig liten venn.
Opp på hyllen, da. Bang, så står du der og kan si hei.
Nei, som den ringer.
Telefon til... den private samleren min.
De snakker med privatsamleren. Hva kan du gjøre for meg?
Hva vil du, bror? Du ringer på et svært dårlig tidspunkt.
Uff, for søren.
- Frøken Pind, det har skjedd! - Har det skjedd?
Endelig kan vi få svaret. Er det liv i det ytre rom?
Og kan det stoppes ut? Nei, så spennende.
Det er jammen flott. Det må jeg si.
Kan jeg friste med en lett massasje også?
Det er hunden min. Den har vært på TV også.
10-11 år har den vært med nå. Vi har en fast avtale.
- Hvor skal du? - Ned til vennene mine.
- Har du fått venner? - Ja, noen jeg møtte i går.
- Du klarer deg så fint. - Vi ses senere, da.
Mystisk. Jeg har aldri sett ham ha den fine duken fremme.
- Kanskje han får gjester. - Han har bare Bamse. Hunden.
Bamse skal luftes kl. 12.15. Det pleier å ta et par minutter, -
- men i det siste har Bamse hatt store problemer med magen.
Sterk forstoppelse. Et slit å lage pølser.
- Du vet... korv. - Uff, det var synd.
Det gir dere 15 minutter til å hente UFO-en.
Ta meg tilbake, Maren. Jeg kan gi deg mitt hjerte.
- Du hadde sjansen på høstballet. - Lille Gitte fra nabogården...
Hun har byttet til det snirklete. Musse elsket det serviset.
Det blir veldig fint her. Bare Palle har plass til litt sitromåne.
Og en pomme frite til deg, Bamse-venn. Vil du ha mer pommes?
Skal vi ha litt mer pommes?
Det er den tiden på dagen snart.
Der har vi ham.
Klar bane. Kjør på.
Er det et godt sted? Er det her vi skal legge den lille pølsen?
Nå... Ja, bare snus, du.
Kom, så går vi videre.
Menneskelig antenne kaller nestformann. Vi er inne.
Jättebra! Kan dere lokalisere romskipet?
- Nei, æsj. - Romskip lokalisert.
Jammen såtrevlig, gubbar. Det går jojävla fint. Ja, ja, ja.
Herregud!
Nå kommer jeg, skatten min.
Tenk at man kan bo sånn. Man skulle ikke tro vi var i familie.
Fy for satan.
Ingen har stil som deg.
Herregud. Palle.
- Det har oppstått en nødsituasjon. - Vi er nesten klare.
Skynd dere! Det er ikke mye tid.
Bror, frøken Pind. Så hyggelig å se dere.
Vi er opptatt med noe, men det er dekket til sitronmåne etterpå.
Vi skal ikke ha sitronmåne. Få se den.
Men vi vil snakke om finnerlønn.
Bamse er glad i pommes frites, og de er ikke billige.
Det blir pommes frites til alle når jeg får det vesenet.
Ja, ja, selvfølgelig. Jeg har den flyvende tallerkenen i kjelleren.
- Vi skal bare... bare... - Det er jo en frihet å ta.
Kan dere ikke gå litt vekk? Bamse kan jo ikke når man ser på.
Jeg skal love deg at vi ikke kikker.
Bare... bare litt...
Å, kom igjen!
- Hva er yndlingstallet ditt? - 318 020 073...
Hold det i deg.
Au, au, au. Det gjør vondt nå, men far lover at det letter.
Slutt å snakke til den hunden som om den var et menneske.
Du virker litt anspent av all den familietiden.
Ikke nå. Mister jeg det ultimate objektet på grunn av forstoppelse, -
- skal de opp og henge på veggen begge to.
- Det er bare rettferdig. - Nå skjer det noe.
Ikke slipp, Bamse. Hold det i deg.
Å nei... Vent.
Hvis ikke det kreket lager pølser nå, -
- skal jeg sprette den opp og rive ut hver eneste pølse.
- Hei, det er kanskje... - Fem, fire, tre, to...
- Okay. - Jøje meg! Det var flott, skatt.
Antenne, Bamse er tømt. Jeg gjentar.
Bamse er tømt. De er på vei tilbake.
- Vi må ut! - Vent. Kanskje vi kan...
- Er det særlig lurt? - Det virker alltid med lasere.
Vi må ut før de kommer.
- Nei, ikke sitronmånen. - Kom. Denne veien.
Etter dem! Ta dem, frøken Pind.
- De er etter oss. - Palle må ikke få henne.
- Men hva skal vi gjøre? - Fort, til den gamle UFO-klubben.
Tårnby UFO-klubb har stått tom i årevis.
- Der kan dere gjemme dere. - Jeg har det. Fort. Ned i kassen.
'Vær oppmerksom på det som er rett foran deg.'
- Er det ikke Lille Allan? - Jeg må flytte noe fort.
Jeg vet akkurat hvordan du har det.
Nei, nei, nei. Au!
- Sånn. Let's go rock'n'roll. - Skynd deg!
Jeg elsker den entusiasmen. Av sted.
Etter dem!
Hei, bror! Vent!
Bamse! Bamse! Bamse!
Au!
- Hvor skal den skjønne kassen? - Den skal til...
- Tulipanvei 4. - Tulipanvei 4.
'Tro kan flytte fjell, og resten klarer Kirstens Kasser.'
Er faren din i full sving med hammer og spiker hjemme?
Han er i full gang med innredningen.
Han hadde en sterk energi. Han er Tvilling, hva?
Jeg spretter nok innom senere for å tilby hjelp.
- Hvis han kan spare et par kasser. - Kan det kanskje gå litt fortere?
Slik flytteenergi ser jeg ikke ofte. Har du tenkt på flyttebransjen?
Eller kunne du tenkt på det? Ha det i bakhodet, i hvert fall.
- Frøken Pind, gassen i bånn. - Så er det opp i femte.
- Bare rundt her... - Hold på hatt og halsbånd!
Hold fast, Bamse.
Hvordan er det å være Lille Allan på et nytt sted?
- Fint. Det går faktisk perfekt. - Du har en litt lukket energi.
En vanskelig kasse å åpne. Du er Vannmann, hva?
- Er det en annen vei, kanskje? - Jeg har visst kjørt litt for langt.
Å. De slipper unna.
Hvordan er det du kjører?
- Er du okay? - Hva skal vi her? Jeg skal hjem.
Vi kan ikke hente romskipet nå. Vi må vente til de er vekk. Det er her.
TÅRNBY UFO-KLUBB
- Jeg skal presentere i morgen. - Finner de deg, kommer du ikke hjem.
Du har ikke presentert noe selv, har du vel?
Å, Maiken, se. 'Nestformann.'
'Formann'?
- Hva står det? - 'Top... secret'.
Hva betyr det?
At noe er veldig hemmelig, som man ikke kan si til noen.
- Jeg håper vi kan bli venner. - Hvorfor sier du det ikke bare?
Menneskelig antenne kaller nestformannen.
- Vi er i sikkerhet i UFO-klubben. - Så trevligt.
Og jeg har et våkent øye med... med...
- Helge? - Å nei, nei, nei.
- Nestformann? Hva skjer? - Ingenting. Alt erbra.
Jøss. Var det meg?
Nei, nei. Se, det er min yndlingsfisk.
Prosjektet kommer til å handle en del om delfiner.
De er veldig søte, men jeg tror ikke delfiner er fisk.
De er et pattedyr. Tror jeg.
Jeg forstår ikke denne planeten.
De ser jo ut som fisk. Det ser flott ut med delfinene.
Det kan jo være det samme, hvis det er feil.
- Det blir nok et godt prosjekt. - Hvordan vet du det?
- Hvorfor betyr prosjektet så mye? - Det er fordi jeg...
De andre syns jeg er sær. Jeg har ingen venner i klassen.
Men hvis prosjektet blir bra... Jeg må rekke den presentasjonen.
De syns ikke du er sær. Jeg lover at vi får tak i romskipet.
- Nå gjør du det igjen. - Gjør hva da?
Du later som om alt er bra. Du later som om du er glad også.
- Men det er du ikke. - Jo, det er jeg. Jeg er glad.
Jeg er helt alene. Kanskje fordi jeg er til bry.
- Men du er jo lei deg. - Det er jeg ikke. Jeg er glad.
Du later som om du ikke er lei deg.
- Men du er jo det. - Jeg prøver jo bare...
Du er lei for at far og mor er skilt. Du savner mor og tenker på -
- at hun ikke maktet å ta vare på deg.
- Nei! Sånn er det ikke. - Men hvorfor tenker du det da?
- Bare innrøm det. - Jeg klarer dette fint.
Mitt stjernetegn er Fiskene.
Jeg har merket en sånn utrolig sensitiv energi fra deg.
Det er faktisk veldig typisk Fiskene.
Jeg er jo Vær selv. Væren og Fiskene. Huff.
Det slår gnister med en gang. Jeg blir helt rød i toppen.
Nå får dere nok gå, for snart kommer schæferhunden min hjem.
- Jeg vet at det er et romvesen her. - Jeg vet ikke hva dere snakker om.
Nå er det nok! Ut med språket, nestformann.
Det valget var ren politikk. Du fikk 14 stemmer, selv om vi bare var syv.
Å, Laurits. Siden den gangen på låven...
Jeg har ikke klart å tenke på noe annet.
Lyset fra stallvinduet, din strunke kropp.
Din varme pust mot mitt bryst. Jeg er blitt kvinne, Laurits.
Og om ni måneder er det ikke bare oss to lenger.
Hva søren er det som ligger der? Førsteutgaven av UFO-Nytt fra 1973.
- Riv, Bjarne! - Nei!
Vi kan knekke termostaten på radiatoren.
- Det tar lang tid å få en ny. - Hold kjeft.
- De må spesiallages. - Gjør det!
Og vi har bare såvidt begynt. Hva er det? En pakke kjeks?
De skal visst dyppes i kaffen.
- Det der er helt på kanten. - Nei, de blir bløte.
Det slutter bare hvis du forteller hvor du gjemmer romvesenet.
- Aldri! - Det er ditt romvesen.
Jeg foreslår jo bare å dele litt.
Henne husker jeg godt. Jeg husker da hun gikk fra deg.
Hun ble lei av at du aldri gjorde annet enn å sitte nede i klubben...
Musse ville vendt seg i graven...
Hun bor i en tilrettelagt bolig nede på Tårnby Torv.
- Musse er død! - Hun er ikke det.
Og nå vil du bevise for henne at romvesener er virkelige.
Har jeg rett? La oss si at du gir meg romvesenet.
Men du får æren. Du får forsiden i UFO-Nytt.
Den store helten Helge. Han som oppdaget liv i det ytre rom.
- Kan ikke det få Musse tilbake? - Nei, Helge.
Så lenge det ender utstoppet på min vegg. Det er en rimelig avtale.
Aldri! Ikke tale om.
Jeg kan også sende butleren ned på Tårnby Torv og fortelle Musse -
- at du er blitt en usoignert mann med hentesveis og hovne legger -
- som får levert mat fra kommunen. Hva sier du til det?
- Det er din butler. - God dag. Kunne jeg få deg til...
Okay, okay, okay.
- Hvis jeg får vise henne til Musse. - Selvfølgelig.
De er... i det gamle klubbhuset.
Nei, Helge!
- Ta ham! - Nei, stopp!
- Förlåt. Antenna! - Vent, gutt.
- Vi vil bare snakke med gutten. - Frøken Pind, kom med bilen.
Förlåt, Lille Antenne.
Skynd deg, Maiken! De er på vei!
- Vi kom først. - Ligg unna henne.
Ja da.
Nå skal vi snakke litt alene med den grønne venninnen din.
Stopp!
- Vekk med seg. - Slutt med det der.
Slipp henne ut!
Hils nestformannen og si at det ikke er noen avtale.
- Jeg hadde ljugekors. - Jeg også.
Er det ikke noe med at det ikke gjelder med dobbelt ljugekors?
Kjør, frøken Pind. Av sted!
Nei, ikke ta henne!
Helge, kom inn. Kom inn.
Menneskelig antenne til nestformannen. Kom inn.
De har tatt henne. De har tatt Maiken. Helge, er du der?
Helge? Din teite UFO-nerd!
Teite klubb, teite leilighet, teite alt!
Velkommen til Maikens prosjekt om planeten Jorden.
På Jorden bor det mange ulike vesener. Som fugler, rødspetter, -
- katter, kjellerdyr og delfiner.
Delfiner er så søte. Klart yndlings. Eller nesten yndlings.
De som tar mest plass kalles mennesker.
Mennesker likner oss, men det er en ting ved dem som er annerledes.
De kan ikke lese hverandres tanker, og det gjør alt så vanskelig.
Bare se her. Dette er en Allan.
Eller en lille-Allan, som de kaller den her.
- Jeg og mor skal ikke bo sammen. - Ja, vi skal skilles.
Jeg ville skreket vilt, men bare se hva den lille Allan gjør nå.
Det er nok best slik. Jeg har jo bodd her hele mitt liv.
- Det måtte skje noe nytt. - Du klarer deg så fint, skatt.
Han holder alt skjult inni seg. Mennesker er så redde -
- for hva andre tenker at de skjuler tanker og følelser.
Hemmelighetene blir ofte til noe de kaller for ensomhet.
Ensomheten gjør dem veldig ulykkelige inni.
De tror at alt de tenker er galt, så de gjemmer det vekk.
Stopp, stopp, stopp.
Det er synd, for sånn er det jo ikke.
Gid de kunne forstå at de bare kan få det bedre -
- hvis de tør si hvordan de har det.
Mor, far? Nei, bli her.
NB: Delfiner er ikke fisk, selv om de ser ut som fisk.
Søker etter romskip. Romskip ikke lokalisert.
- Det er en antenne. - Ikke lokalisert.
- Kunne vi snakke om finnerlønnen? - Hold kjeft. Klampen i bånn.
- Snart er det utstoppetid. - Og det er min yndlingstid.
Helge!
De tok henne.
- Du må hjelpe meg. - Jeg kan ikke.
- Vet du hvor de har dratt? - Nei. Palle var alltid 'privat'.
- Vi kan ikke bare gi opp nå. - Det er de dumme leggene.
- Men du må hjelpe meg. - Jag vet ju inte hvor hun er.
Men det kan vi finne ut. Maikens ting prøver å få kontakt med UFO-en.
Jeg tror det er en antenne. Og du er jo best på antenner.
Förlåt. Det er nok best at jeg blir her inne. For alltid.
Du kan ikke bare sitte her inne. Maiken trenger deg.
Hvis du ikke gjør noe, skjer det ikke noe. Som med Musse.
Du tør ikke si at du savner henne fordi du er redd.
Du er redd hun ikke har det på samme måte, og det gjør vondt.
Jeg vet det, for jeg savner også...
Lille Antenne.
Den må høyt opp! Det er det som virker med antenner.
- Signal tilgjengelig. - Det virker!
Kom. Vi må dra.
Det... Oi...
Har du egentlig fortsatt den der?
Musse.
Hvis man har fått en flott fisk som deg på kroken, -
- så er det bare å sveive i land. Kom. Det kan ikke gå fort nok.
Hvor skulle han?
- Han bygger noe i kolonihagen. - Men vi har ikke noen kolonihage.
Dra inn rett til maskinen.
Jeg må stoppe den ut med en gang.
- Til høyre. - Skal vi svinge?
- Allan? Hoho? - Hva er dette for et sted?
Første vei i rundkjøringen.
Jättebra!
Få se den.
Hva skal vi lage av denne her?
Tigeren? Eller en klassiker? Apport.
- Jeg må i tenkeboksen. - Du har alltid utsøkt smak.
Det var søtt sagt. Hva tenker du?
Det er kanskje ikke meg du skal spørre.
Ja, det er nok noe fra min barndom, -
- siden Henriette forsvant.
Jeg har nok alltid likt det levende bedre.
Ja, vi gjorde alt sammen.
Hun var der da jeg ble ertet på skolen.
Når jeg ikke fikk sove. Når far kalte meg en reddhare.
Men en dag sto porten åpen, og Henriette hadde stukket av.
Ja, henne var jeg vel heller ikke god nok for.
Gudskjelov oppdaget Bjarne aldri at jeg stoppet ut Henriette.
Hva foregår?
Jeg tenker ikke på noe jeg tenker ikke på noe som helst
Få henne i maskinen.
- Det er ikke tid til fargeprøver... - Nå ringer jeg altså til Sanne.
Jeg får lyst til å gi det en klatt innvendig her.
Det er Sanne fra Kopp og Kanne. Det er min telefonsvarer.
- Det er her. - Jøje meg.
- Å nei, den er låst. - Hopp opp.
Nå skal du se et triks Musse lærte meg.
Oi...
Maiken?
Palle har alltid vært litt nifs. Og litt imponerende.
Kom igjen, Helge. Det er denne veien.
Maiken, hvor er du?
Nå, nå, nå!
Nei, den er tom. Jeg finner henne. Og du må få ned romskipet.
Man har ikke vært nestformann for ingenting.
Å, dette her er alltid så spennende.
Maiken?
Nå ville det vært deilig med litt musikk til arbeidet.
Oi, for en herlig låt.
- Og med gul paraply. - Du skjemmer meg bort, frøken Pind.
For Musse!
- Vi skal ha mer fart på båndet. - Det kan være forgasseren.
Kanskje vi skulle spinne kardangen.
Å nei.
Bamse?
Gå vekk. Gå vekk med deg.
Unnskyld, Maiken.
Hva skjer der inne?
Jättebra!
Ai! Hva satan ...?
Jeg skynder meg.
Hvem har vi der? Og der? Se hva jeg har funnet.
Nå får vi se om jeg klarer det med god gammeldags håndkraft ennå.
- Da må du spennes fast. - Er du okay? Har de gjort deg noe?
Jeg vet ikke hva vi skal gjøre nå.
Vi får se om disse gamle hendene fortsatt duger til noe. Å ja.
Kom, inn med deg nå. Gi deg, kom igjen.
Helvete. Så pokkers irriterende. Prøv å slikke på den.
- Jeg syns du virker litt anspent. - Jeg er ikke anspent, men spent!
Spent på å se hva som gjemmer seg inni en sånn ny liten venn.
Å, det er så vrient å velge. Nei, jeg tar denne. Å ja.
Jeg vet ikke hva vi skal gjøre nå.
Hva faen skjer?
- Jeg kan høre hva du tenker. - Si hva jeg tenker, okay?
Stopp, ellers forteller jeg sannheten om Henriette.
- Hvilken sannhet om Henriette? - Det er ingen sannhet om Henriette.
Det var din bror som stjal Henriette og stoppet henne ut.
- Det er ikke sant. - Jo, det er det.
Hun er i den kassen borte på hylla.
Far er på vei, lille venn.
- Henriette. - Det er ikke Henriette.
Det er bare en hamster jeg møtte nede foran butikken.
Den laget jeg til henne på sløyden. Hva er dette for noe, hva?
Å! Du og den dumme hamsteren din.
Dere hadde alt. Og hva hadde jeg?
Hvilken liten pelsdott elsket meg, kanskje? Frøken Pind, fiolin.
Trodde du ikke at mitt ensomme hjerte også savnet en venn?
Jeg ville jo bare låne henne.
Jeg ville gitt henne alt, men det utakknemlige kreket pep hele tiden.
En hel natt prøvde hun å komme ut. Det var bare en ting å gjøre.
Forstår du? Utstoppede ting forlater deg jo aldri.
Jeg forlater deg aldri, min...
Jeg liker ikke at du tar på meg sånn.
Du drepte Henriette!
Det er for sent å gjøre noe nå. Nå skal vi få lukket munnen på deg.
Nå er det nok! Det er ikke flere som skal stoppes ut her!
Du gjør det ikke. Bebe, Bjarne. I'm so sorry.
Det er feil... håndtak.
Det er feigt med mange. Nei, det kommer jo flere.
Nei!
Flytt deg, Bamse.
Au, for Saturn!
Jeg ødela prosjektet ditt, men jeg hadde ikke annet.
Blås i det. Jeg har en reserve i romskipet.
Få dem vekk!
Nei, nei, nei. Det kiler.
Hva?
Jaha. En siste kamp om formannsposten.
Vi skulle aldri ha vært i klubb sammen.
Så, så, så, små venner. Au, for...
Nei...
Nå som jeg har deg. Det er luft i rørene ute på kjøkkenet.
- Jeg skal se på det. - Helge, kom igjen!
- Tusen takk. - Det er det jeg er her for.
Få dem vekk. Men ikke sånn, da.
- For Musse! - For Musse!
Jeg kan se Sverige.Jättefint.
- Det er ganske smart å lese tanker. - Ja, det var jo det jeg sa.
Presentasjonen. Jeg kan fortsatt rekke det hvis jeg drar nå.
- Ellers rekker jeg det ikke. - Hva med oss?
- Vi bare tar bussen, Antenne. - Fort. Jeg må ut av atmosfæren.
Vi tenkes ved, min grønne venn.
- Drar du bare hjem? - Jeg må. Presentasjonen og...
- Men jeg trodde vi var... - Hvis du vil si noe, så si det.
Men... men...
Jeg trodde vi var venner.
Ha det.
Nå skal det bli godt å komme hjem til kaffe og kjeks.
Vet du hva? Det gjør ikke så ille vondt i beina lenger.
Hun fra kommunen sa det ville vært bra å komme ut litt mer.
Jeg fikk ikke sagt til henne at jeg kommer til å savne henne.
- Jeg sa ikke ordentlig ha det. - Nei, det gikk littsnabbt.
Nå er alt bare det samme igjen, og det er ikke noe som blir bedre.
Jeg tror likevel hun er inne på noe, vår lille grønne venn.
- Jeg er nødt til å si noe. - Hva er det?
Det er noe jeg skulle ha sagt for lenge siden.
Musse.
Men hvorfor begynner han å oppføre seg på den måten?
- Det var vel ikke bare min skyld. - Holder du ikke øye med ham?
Jeg kan ikke passe på hele tiden. Jeg er jo også et menneske...
- Slutt! - Der var du, skatt. Er du okay?
Slutt å krangle! Slutt!
Hvor har du vært? Vi har vært bekymret.
- Dere blåser i meg, uansett. - Nei.
Jo. Dere krangler hele tiden, og dere blåser i meg.
- Vi blåser da aldri i deg. - Jo, dere tenker bare på dere selv.
Du er bare opptatt av arbeidet ditt, og du sitter i sofaen.
Jeg hørte det du sa til far. At du ikke kan styre med meg.
Sånn er det ikke. Du er det aller viktigste vi har.
Dere syns jeg klarer meg så bra, men jeg gjør ikke det.
Jeg vil bare at alt går vekk. At alt var som før.
Kom her.
Hvorfor kan ikke alt bli normalt igjen?
Men kanskje det er noe som blir noe nytt normalt.
- Kanskje det nye blir veldig bra. - Så, så, lille skatt.
Nå har jeg vasset fra Tårnbygårdsvei til Silvan, og han er...
Hva søren? Der sitter du jo fint, min venn, hva?
Kirsten, dette er min mor. Mor, dette er Kirsten.
Men da er jo alt bra igjen. Vet dere hva?
Jeg sitter inne med et stort parti grillpølser jeg ikke kan spise selv.
Skal vi ikke ha en veldig fin innflyttingsfest oppe på taket?
- Jeg er så lei for alt dette. - Jeg har savnet deg så mye.
Jeg har savnet deg også.
Jeg har aldri visst at man bare kunne gå opp på dette taket.
Hei, Musse. Hyggelig å møte deg. Hei på deg. Så søt du er.
- Er du min sønns nye venn? - Venn, medarbeider, kompis.
Det er en skjønn gutt du har. Skål for deg, Lille Antenne.
- Skål. - Skål og resten i håret.
- Nei! - Hvor skal du, skatt?
Jeg kommer straks.
Hva gjør du her? Hva med presentasjonen din?
Jeg skulle noe her nede først. Det ser hyggelig ut på festen.
- Det er det. - Beklager at jeg bare dro.
Beklager at jeg ikke sa ordentlig ha det.
Det var bare fordi jeg kommer til å savne deg.
Jeg vet det. Heldigvis bor vi i samme univers.
- Ja, heldigvis. - Husk å si hvordan du har det.
Jeg kan ikke komme flyvende hele tiden og lese tankene dine.
Det skal jeg. Det lover jeg. Ha det, Maiken.
Ha det, Lille Allan. Vi ses igjen.
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service