Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Дивися.
Шах і мат.
Твій хід.
-Ніко, подумай. -Я думаю, тату.
-Не схоже. -Мама.
-Мамо! -Мамо!
-Не по газону ж! -Мамо!
-Мело! -Мамо!
-Скільки можна казати. -Мело, до мене!
Мело, сидіти.
-Мело. -Ось, бери.
-Дякую. -Дякую.
Візьміть по одному.
Що я сказав?
Затори були?
Ні, продукти для твоєї дієти важко знайти.
-Але ти їх привезла? -Так. А ти чому не поїхав?
І лишити їх?
Щоб мій газон затоптали?
Я його тільки удобрив.
Хорошого дня.
Наглядай за ними.
Коханий, не їж так швидко. Це шкідливо.
Треба жувати, так?
Якби паста була аль денте, жувати було б що.
Як щодо фільму завтра після костьолу?
Може, ти б зі мною спершу порадилася?
Я завтра не можу.
Ділова тенісна гра у Червінського.
Ясно.
-Це той, у якого ресторан. -І не тільки.
З таким контактом ми зможемо розвинутися.
А він добре грає?
Я граю з його дружиною.
Я знаю, з котрою.
З новою.
З пластиковими грудьми.
А що в цьому такого?
В наш час це ознака доброго смаку.
Як так можна?
Мело, викинь це.
Ще вранці тут було чисто.
З дітьми завжди так. Постійно робота.
Може, візьмемо участь у садівницькому фестивалі?
Нізащо. Там мій газон затопчуть.
Томеку.
Я вигуляю собаку.
Ходімо, Мело.
Пішли.
Мело.
Це терміново? Я танцюю з віялами.
Ти не повіриш.
Томек купив мені парфуми.
Ти в курсі, що дрібні пробники безкоштовні?
Ні, він купив хороші, дорогі парфуми.
Звідки тобі знати? Він чек показав?
Ні, я сама його знайшла.
Пахнуть хоч добре?
Не знаю, він їх ще не подарував. Ходімо, Мело.
Біжи в парк.
Може, це не для тебе.
А для кого?
Коли він востаннє тобі щось купував?
Дошку. Класну, дизайнерську.
Для серфінгу?
Так, для серфінгу з праскою.
У нього точно є коханка.
Мело!
Маґдо?
Ей!
Маґдо.
Я пожартувала. Чуєш?
Де твоє почуття гумору?
Маґдо!
Ти в порядку?
Так, в порядку.
За наші життя це перше вбивство в Подкові-Лесьні.
Ти її знала?
Ні. Вона не тутешня.
Звідки ти знаєш?
Вона у вечірній сукні.
Йшла на залізничну станцію.
Значить, не тутешня.
Тут вона не жила.
Я теж так думаю.
Ти щось бачила?
Нічого. Я її знайшла рівно 37 хвилин тому.
Мабуть, померла за мить до того. В неї ще йшла кров.
Деталей не треба.
-Якщо хочеш знати час смерті… -Не хочу.
Приблизно 22:20.
Я не питав.
А на Модриновій вулиці я бачила Стефана.
-Йшов від парку. -Правда?
Звідки знаєш, що то він?
Впізнала його в темряві?
Не в темряві.
В капелюсі.
Звідки ти все це знаєш? Ти зі Сконтланд-Ярду?
Агата Крісті. Можу тобі позичити.
Комісаре.
Вас кличе прокурор.
Годі.
Яцеку.
Ого. Одне вбивство – і ти знаменитість.
-Мамо, ми їстимемо морозиво? -Так.
Я хочу чотири кульки.
Чотири, ага. Максимум дві.
-Три. -Маґдо.
-Діти мають мовчати. -Маґдуню!
Маґдуню.
-Мамо, ти знаменита. -Так.
-Точно. -Маґдуню!
Станемо в чергу.
Добре.
-Привіт. -Привіт.
Люба, це правда?
Ти знайшла ту дівчину?
Вона була з наших місць?
-Досить, я не можу це слухати. -Ти досі її носиш.
У Вероніки була така.
Заходь до нас.
На чай. Я спечу пиріг.
Годі. Вона стільки років не заходила, то й не зайде.
Це не так.
Я зайду.
Вибачте, мушу йти. До побачення.
До побачення.
Мамо,
а хто були пі пан та пані?
Батьки Вероніки.
Жінки, яка померла?
Вона зникла. Просто ніхто не знає, де вона.
Ти теж?
Ніхто не знає, навіть я.
Пані Маґдо.
-Який збіг. -Добридень.
Коханий, це доктор Вальчак.
Ми до нього водимо Мелу.
Ти водиш. Добридень.
Вітаю.
-Ви мої думки читаєте. -Правда?
Пам'ятаєте доктора Мілашевського?
-Так. -Він переїхав до Варшави.
Може, ви захочете працювати в моїй клініці?
Ну,
повернутися на роботу було б фантастично.
Але ж я багато років не працювала.
Ви б швидко звикли. Головне вірити в себе.
Точно.
Кохана, ми ж домовилися, що ти сидітимеш вдома, поки діти не виростуть.
Правда? Домовилися.
Так, це правда.
Вибачте.
Що ж, місце чекає на вас.
Та не знаю, чи зможу чекати, доки ваші діти одружаться.
-Сподіваюся на краще. -Так.
Бувайте.
Дуже смішно.
РОБЕРТ МАЗУР МЕДІУМ, ТЕРАПЕВТ
Слухаю.
Моя подруга
зникла.
У неї була така само.
Це все, що в мене є.
Вибач.
Я знаю, про кого ти кажеш, але допомогти не можу.
Чому?
Цього замало?
Це дуже важлива справа.
У світі енергій в усьому має бути… баланс.
Якщо справа така важливо, то й оплата має бути вищою.
Інакше нічого не вийде.
Ви навіть не подивилися, скільки там.
Мені шкода.
Такі закони Всесвіту.
Ого.
Я сьогодні така сильна!
-Прямо до сусідів. -Так. Енергія!
Грати з тобою – одне задоволення.
Йдіть.
-Котику, ти це бачив? -Так, усе бачив.
Зуза прогресує. Грає майже як професіоналка.
З тим, скільки я плачу тренерові, вона мала б перемогти на Вімблдоні.
Треба було вчора менше пити в Шеліґи.
Яка вечірка. Було повно знаменитостей.
У мене є фотки, подивися їх.
Звісно.
Приходьте сьогодні до нас випити.
-Влаштуємо реванш. -Ні.
Дякую, я сьогодні відпочину.
Моя дружина Маґда.
Зузу ти знаєш. Це її чоловік Ярослав Червінський.
Я запросив їх сьогодні на вечерю.
Розумію, ви втомлені. В нас теж нічка була безсонна.
Уявляєте, дружина в парку знайшла трупа.
Серйозно?
Живого трупа?
Де?
В парку. За ратушею.
Неймовірно.
Як тобі пощастило!
Серцевий напад?
Вбивство.
Божечки!
В мене аж мурашки.
-Дивися, ведмедику. -Так.
О котрій вечеря?
-Непогано, так? -Чудово.
-Він грає в серіалі. -Ого.
Пані, ви з Подкови?
Так, народилася тут.
Я вам заздрю.
Мабуть, добре було тут рости.
Так, добре.
Хто б подумав, що в такому чарівному місці можливе вбивство.
Ведмедику! Не починай.
Коли чую про трупи…
В тебе мурашки. Знаю, жабко моя.
Як це сталося?
Я ввечері вийшла з собакою.
Аж раптом вона зникла. Я побігла за нею.
І знайшла труп жінки в кущах.
А де це було?
В парку біля залізничного вокзалу.
-Там немає камер? -Є одна.
Але в неї є сліпа зона.
Вбивці пощастило.
Ви його не бачили?
Ні.
Бачила лише Стефана – міського п'яницю.
Поліція думає, що це він. Але це точно не так.
Чому?
Маґдо, не грузи наших гостей. Годі вже.
Це вона!
Що? Хто?
Мертва жінка.
Треба подзвонити Сікорі.
Маґдо.
Сікорі? Комісарові Яцеку Сікорі?
Так, вони зі школи знайомі.
Він може зайти. Живе по сусідству.
Перепрошую.
Не відповідає. Мабуть, спить.
Де наші гості?
Вони пішли. Вітаю.
Даруй.
Якого біса ти заговорила про труп?
Ти забула, що в мене справи?
Вибач, але він спитав і…
Так.
Так тікали, що кляті фотки забули.
Не розумію, чому нас не запрошують на ті вечірки.
Вибач.
Добре, я тут приберу.
Прибирай – не прибирай, мені начхати.
-Що це? -Ми з Веронікою на ярмарку.
То й що?
Поглянь.
-Що? -В неї підвіска Вероніки.
Хіба це не покійниця?
-Звідки це в тебе? -Від нової дружини Червінського.
Вона була на вечірці Шеліґи.
Саме хотів перевірити, чи не було в ту ніч якоїсь гулянки.
Була. У Шеліґи. Він оголошував там намір балотуватися в Сенат.
Я так і сказав!
Перевір список гостей.
Так ми дізнаємося її ім'я.
Я саме хотів це зробити!
У тебе ще є фотки?
Є.
Віддай.
Це справа поліції.
Ґражино!
Яцеку, це ще й моя справа.
Хочу знати, чому в неї та сама підвіска.
Надрукуй. Не та сама, а така само.
Та сама.
Я знаю, бо давала їй її.
Я розслідую вбивство, а не крадіжку підвіски.
Я маю знати. Це може привести до Вероніки.
Ту справу закрито. Вероніка втекла з дому 15 років тому.
Живе в Лондоні чи Пернамбуку й не думає про все це.
Ні, Яцеку, вона б мене так не кинула.
Може, час тобі про неї забути?
Елко!
Ну?
-Що цього разу? -Слухай.
Пам'ятаєш ці підвіски?
У Вероніки був такий само, але з літерою W.
Я не говоритиму з тобою про Вероніку.
Але в жінки, яку я знайшла, була така само підвіска.
Зміню тему. Томек подарував тобі парфуми?
Зміню тему. Хто робив ці підвіски?
А ти дивилася чек? Якщо він старий, може, це не для тебе.
Чому ви всі його так не любите?
Із задоволенням розкажу, якщо маєш час.
Може, то був Бодзьо.
Дерев'яний дім, як у Гічкока. На Квітковій вулиці.
Люблю тебе.
І я тебе.
ЮВЕЛІР
Є хто?
ХУДОЖНИК ІЗ ПОДКОВИ СЯЄ В НЬЮ-ЙОРКУ
Він несправжній.
Зазвичай я так гостей не зустрічаю,
але зараз у мене тут є трохи товару.
Скоро до Мазура приїде шейх із Катару.
А шейхи люблять золото, так?
Тому я роблю цю красу.
Дуже гарно.
Ви знаєте, що Мазур зцілив шейхового кота?
По фото.
Подивився на нього –
і зцілив кота.
Диво.
Диво. Так.
Так.
Тепер шейх приїде подякувати йому особисто.
Он як.
Фіфі, ах ти ж злодійка.
Не можна ж так їсти.
Погана Фіфі.
Боже!
Квіточко моя ненажерлива.
Чорний шоколад. Її треба відвезти до ветеринара.
-Негайно. Для неї це отрута. -Але…
Добридень. Нам до лікаря.
Добридень. Зараз його немає.
Фіфі трусить.
Маґда Боровська. Я тут працюю.
-Ходімо. -Пані, перепрошую.
-Вам не можна. Тут черга. -Дякую.
Жабко моя.
Сонечко. Оце так пригода.
Вітаю.
Вже працюєте тут?
Невідкладна ситуація.
Отруєння чорним шоколадом.
-Добрий день. -Добридень.
Привіт, мала.
Так.
Чудова робота. Такі дрібні вени, мені самому буває важко.
Мені пощастило.
Ну що?
Побачимося завтра о 8:00?
Ні, це було один раз.
Пані Маґдо.
Вам час робити щось для себе.
-Хотіла у вас дещо спитати. -Так.
Впізнаєте цю підвіску?
Так.
Це моя робота.
Зробив по одній для кожної літери.
Гарна, правда?
Так.
Отже, з літерою W лише одна?
Якщо ніхто мене не наслідує, то так.
ПОЛІЦІЯ
Хто його знайшов?
Наші хлопці.
Вони обшукали закинуті будівлі, як ви й просили.
Дуже добре.
-Від нього тхне бухлом. -Так і є.
Трохи п'яний.
Міг собі дозволити.
Отже, мотив – пограбування. Чудово.
Швидко й ефективно.
Як на мене, надто швидко.
Хто її впустив?
-Це пані Маґда. -То й що?
Це ж Маґда.
Це ваше «вбивство через гроші» – повна туфта.
Стефан стриг газони за гроші, здавав металобрухт.
А вбивство?
Ким це ти стала?
Психологинею?
То підвіска Вероніки, я перевірила.
-То й що? -Вони були знайомі.
Вона могла до неї потрапити багатьма шляхами.
А тут є все:
вбивство й мотив. Справу закрито.
Добре. Скажи лише одне: в покійної на шиї була підвіска?
-На шиї в покійної була підвіска? -Ні.
-Ну от. Значить, хтось її забрав.
Стефан. А потім продав і купив випивку, від якої й сконав.
-Яцеку… -Годі.
Виведіть її, поки я не зірвався.
-Це очевидно. -Бувай.
Хочу сказати, що мені шкода Стефана.
Алло. Так. Скажіть панові Мазуру, що я вже їду. Вибачте.
Тому Мазуру?
Ти досі тут?
Геть, ацетоне.
Геть, аміаку.
Геть, миш'яку.
Геть, бензопірене,
бутане, вінілхлориде.
Геть, смоляні речовини,
ціаністий водню й ДДТ.
Ви спізнилися. Терапія почалася.
Геть, формальдегіде, кадмію, метаноле, нафіламіне,
полонію, монооксиде вуглецю.
Толуїдине, уретане й нікотине, геть!
Геть!
Комісар?
Так, пане.
Я тут у справі.
Щодо шейха.
Дайте мені хвилину.
Всім дякую. Ми закінчили.
Прошу до рецепції.
Струсіть руки. Дуже вам дякую.
Всі до рецепції.
Розкажіть, будь ласка,
як ви з тим котом…
Як вам це вдалося на такій відстані? Неймовірно.
Мені потрібно лише фото.
Як би вам пояснити?
Словом,
у світі езотеричних енергій
часу й простору не існує.
Розумієте?
Так, звичайно.
І шейх добре платить.
Пані Маґдо.
-Що ти тут робиш? -Каже, що вона ваша напарниця.
Напарниця?
Як це розуміти?
А скільки зараз коштує зцілити кота?
Це не те, що ви думаєте.
Даруйте, дайте нам кілька хвилин.
Яцеку…
Я знаю, як до нього підібратися.
Це не обговорюється.
Яцеку, я просто…
Це звичайний пихатий жадібний блазень.
Відмовився допомогти знайти Вероніку, бо в мене не було грошей.
Я дещо тобі скажу.
Знаєш, хто скоро приїздить у Подкову?
Шейх Катару.
-Ти звідки знаєш? -Усі знають.
Так?
Якщо така розумна, дізнайся, кому твій чоловік парфуми купив.
Коли він їх купив?
Два тижні тому.
От бачиш.
Може, є якесь пояснення.
Спитай його.
Не спитаю, бо я боягузка.
Знаю.
Як думаєш,
ми з ним розлучимося?
Може й не розлучитеся.
Може, це просто інтрижка.
-Це має мене втішити? -Ти не працюєш.
Він тебе контролює, забезпечує.
-Ми так домовилися. Заради дітей. -Ага.
Але він знає, що якщо дружина
побачить чоловіка в ліжку з коханкою,
то або влаштує йому пекло, або зробить сніданок.
Зробити йому сніданок?
Я за пекло.
Але ж прямих доказів у мене немає.
Тоді сніданок.
О, братик.
Боже мій.
Дайте горілки.
Тобі не можна. В тебе буде розлад шлунку.
Я наллю вина.
Маґда?
-Вибач. -Я з тобою не розмовляю.
То був не Стефан.
Що?
То був не Стефан!
Я ж казала.
Я це знала.
Знала, що це не Стефан.
Я одразу це казала.
Хочеш станцювати переможний танець?
Так, що в нас є?
По-перше,
ми проаналізували відбитки зі знаряддя вбивства.
Вони не Стефанові.
Це ясно. Так, відбитки. Продовжуй.
По-друге,
його теж вбили, ясно?
Удар по голові тупим предметом.
Це не нещасний випадок.
Очевидно.
Годі.
-Дай свій телефон. -Нащо?
Дай телефон.
Добре, на.
Добре.
Встановлю свій номер як твій екстрений контакт.
Тричі натиснеш кнопку вимкнення –
я миттю отримаю твої координати
і фото з основної й фронтальної камер.
А потім що?
-Приїду до тебе. -З сиреною?
Стефан помер, бо бачив вбивцю,
тож ти теж у небезпеці.
Але ж я не бачила вбивцю.
Але вбивця не бачив, що ти його не бачила.
Томеку.
Алло.
Так.
Буду за хвилину.
Мушу бігти.
Може, він подарує тобі парфуми?
Я тебе підкину. Про всяк випадок.
Мені не подобається, що ти їздиш на скутерах із незнайомцями.
То не незнайомець, а Яцек.
Знаєш, чому він мене підвіз?
Страх як хочу дізнатися.
Бо я у смертельній небезпеці.
У смертельній небезпеці?
Ти скоріше помреш від поїдання пончиків.
Цукор – мовчазний убивця.
Смертельна небезпека.
Заходьте.
Доброго ранку.
Доброго ранку. Рівно 8:00.
Не очікував вас побачити, але сподівався.
Даруйте.
Клініка, слухаю.
Так, добре.
Я когось пришлю.
Пані Маґдо, одразу кину вас на амбразуру.
Пес, можливо, вушна інфекція. Лілова, 18.
Поїдете? Я не можу зараз.
Чорт.
Комісаре Сікоро. Що вас сюди привело?
Хочете присісти?
Дякую.
Чарівна резиденція.
Так, я вперше…
Я вражений.
Як це можливо? Відтепер ви в нашому списку гостей.
Добре.
Ця жінка була на вашій вечірці в суботу. Знаєте її?
Її вбито.
Так, я чув.
Жахлива ситуація.
Тут, у Подкові…
Не хочу, щоб це потрапило в ЗМІ.
Але я її не пам'ятаю.
На жаль, її пам'ятаю я.
Вона прийшла з чоловіком із друкарні.
Його прізвище Чешлак, так, коханий?
Прошу уваги.
З великим задоволенням
представляю вам свого чоловіка
і майбутнього сенатора
пана Брунона Шеліґу!
Дякую.
ВАШ КАНДИДАТ
Дякую всім присутнім.
Пані та панове, мене б тут не було…
Мене б тут не було сьогодні
без моєї дружини.
Дякую, коханий.
Пані, ви сказали:
«На жаль, я її пам'ятаю».
Хочу спитати, чому «на жаль»?
На жаль, тому що були певні дуже неприємні обставини.
Вони дуже посварилися – Чешлак і та жінка.
Чому посварилися?
Гадки не маю.
Обидва були п'яні,
тож нічого серйозного.
Тут так гарно.
Стільки місця!
Стільки денного світла. В Подкові це велика рідкість.
Так.
Місцеві так люблять свої дерева, що все життя проводять
у їхніх тінях.
Вітамін Д.
Що ти тут робиш?
-Я тебе заарештую за перешкоди слідству. -Це не те…
Не кажи, що це.
-Я знаю, що це. -Доброго ранку.
Я до песика.
Яка гарна тварина.
Гарна й розумна.
Ідеально слухняна.
Я вам заздрю, бо моя мене не слухається.
Але це провина не собаки.
А хазяйки.
Бруно.
Заходьте.
Бруно, песику.
Бруно, маленький мій.
Не показуйте страху.
Пси це відчувають.
АЛЕБОСКО БІСТРО Й РЕСТОРАН
Пані.
Я надіслала сигнал
в поліцію з нашою локацією й фотографіями.
Тепер ви мене не вб'єте.
Ви забули здачу. Ось.
Смачного.
Ти знаєш, скільки я чекала?
До пса?
Екстрений контакт.
Екстрений. Мене могли разів 500 вбити.
-Не вбили ж. -Але піца охолола.
Що для тебе важливіше за моє життя?
По-перше, ми ідентифікували жертву.
По-друге, в моїй машині її наречений. Головний підозрюваний. Везу у відділок.
Як її звали?
Йоанна Май.
Перукарка з Брвінува.
Думаєш, наречений її того?
Вони сварилися.
А на знарядді вбивства були його відбитки.
Ні, не подобається мені це.
Він би їх витер. Можна з ним поговорити?
Ти божевільна.
Він може знати, звідки в неї підвіска Вероніки.
Це наша єдина зачіпка.
Ти геть здуріла!
З убивцею не можна говорити.
А екстрений контакт можеш видалити, небезпека минула.
Я везу її у відділок.
-Добре. -Тихо.
Так, пане.
Добридень. Даруйте, пане.
У вашої нареченої була підвіска – літера W.
Ти зайшла надто далеко!
Раніше вона її не носила.
Коли ми виходили, вона не могла її знайти.
Я благав почепити щось інше.
В неї цих кулонів було повно.
Та вона наполягала.
Сказала, що без неї нікуди не піде.
Знаєте, звідки він у неї?
-Мені яка різниця? -Чому вона була такою важливою для неї?
Не знаю.
Але коли я їй сказав, куди ми йдемо, вона розлютилася.
У НАС Є СИЛА
Похорон Аськи завтра о 16:00 в Жирардуві.
Даруйте.
Ви говорите про Йоанну Май, яку вбили?
Ви знали нашу Асю?
Дуже недовго.
Йоанна Май.
Вона тут працювала.
Перукарка каже, що наречений не винен.
Перукарка – теж слідча?
Може, мені почати стригти?
Що з тобою?
Боже, ні. Я кинув курити завдяки тому Мазуру.
То був не наречений.
Він є на відеозаписі з вечірки.
Під час убивства він був у басейні.
А відбитки?
То був шампур, його будь-хто міг брати.
Слухай.
Думаю, вона вдягнула підвіску, щоб її хтось побачив.
Завтра її похорон. Я збираюся туди піти.
Ходімо разом, можемо щось знайти.
Вище голову.
-Не підбадьорюй. -Я не підбадьорюю, хочу двері зачинити.
ЙОАННА МАЙ ПРОЖИЛА 35 РОКІВ
Годі усміхатися, це похорон.
Знаю, та відчуваю, що скоро ми розгадаємо цю загадку.
Бачиш когось підозрілого?
Так. Тебе.
Геню.
Пане, допоможете?
-Я? -Так.
Допоможіть нам.
Я тобі цього не пробачу.
Ви машиною приїхали чи автобусом?
-Машиною. -Відвезете мою тітоньку?
Куди?
На поминки, доню.
-Після похорону. -Так. Усе для тітоньки.
Вибачте.
Геню, налий їм.
Мені не треба, дякую.
Я за кермом.
Не хочеш випити за Йоанну?
Мій чоловік може випити.
Вибач, що?
-Яцеку… -Ви дружили з Йоанною?
Так.
-Так. -Так.
Йоанна нас стригла.
До мого волосся вона, на жаль, не добралася.
А до мого,
на жаль,
добралася.
Можна мені… скористатися вбиральнею?
Вона нагорі.
Пий, малий.
Не туди.
Пані?
Що ви тут робите?
Дівчина на фото…
Її звали Веронікою. Пам'ятаєте її?
Вона була подругою Йоанни. Вони часто бували разом.
-Подругою? -Так.
Я ж кажу. Вони були наче сестри.
Усім ділилися.
Косметикою, одягом, прикрасами.
Прикрасами.
Але тут прикрас немає. Грошей теж.
Так, звичайно.
-Вибачте, це помилка. -Яка помилка?
Злодійка.
-Це не так. -Геню.
-Ти знаєш цю пані? -Ні.
Але я вас привезла сюди.
Їх тут ніхто не знає.
Це злодії, кажу тобі.
Це непорозуміння.
Шановні гості.
Хочу проголосити тост.
За нашу
дорогу жертву.
Хай живе
сто літ!
Будьмо!
Яцеку!
Ні.
Дуже дякуємо
за ваш час
і за все. Дякуємо.
Тепер я знаю, чому Йоанна вдягнула підвіску.
Вона була подругою Вероніки.
Хтось на вечірці знав Вероніку.
Йоанна це знала. Тому її й убили.
Розумієш? Ми розслідуємо одне й те ж саме,
бо Йоанна померла через Вероніку.
Люди добрі…
Яцеку.
Дуже добрі люди.
Ми обіцяли одна одній не знімати їх.
Мені шкода, що я була поганою подругою.
Що я…
замало цікавилася її життям.
Замало?
В неї було інше життя. Таємне.
-Зовсім інше. Без мене. -Дуже добрі люди. Бажаю…
Маґдо.
Я завжди думала, що якби вона не зникла,
ти не одружилася б із Томеком.
Що?
Ти цілу калюжу виплакала. Можна було викручувати.
Він просто був поряд.
Іноді я шкодую, що то був не Яцек.
Яцек.
Яцек був закоханий…
Усі були закохані у Вероніку.
Взагалі-то,
не всі.
Маґдо?
Добридень.
Добрий день.
Прошу, заходь.
Я точно знала,
що ти приїдеш.
Пані Вандо,
я не брехатиму.
Я хотіла побачитися,
бо на це є причина.
Правда? Ти можеш заходити будь-коли.
Я ходила на похорон вбитої жінки, Йоанни Май.
Виявляється, вони з Веронікою дружили.
-Не будемо про це. -Але це…
Давай не будемо.
У Вероніки були погані стосунки зі своїм батьком.
Постійні скандали, сварки, незгоди.
Якби він дізнався,
що вона завагітніла…
Розумієш?
Не в шлюбі.
Вона завагітніла?
Так.
Май її з ним познайомила.
-З ким? -Ну…
Він приходив у ресторан побачитися з нею.
Як називався ресторан?
На іподромі. Вони були там офіціантками.
Вероніка знала, що я не можу захистити її від батька.
Тому й утекла.
Добридень.
-Пані Маґдо. -Даруйте.
Що ви робите?
Мене переслідує та машина. Я не божевільна.
Вже кілька днів.
-Треба викликати поліцію. -Вона спить.
Завезете мене додому?
Так, звичайно.
-Ось мій номер. Дзвоніть будь-коли. -Добре.
Зроблю його екстреним контактом.
Добре.
Цікаво, що ти тепер скажеш.
Що ти робиш з тим телепнем?
У нас роман.
Вибач, вечерю я тобі зараз розігрію.
Не треба. Ми йдемо.
Куди?
Це сюрприз.
Томеку.
Я хотів
якось віддячити тобі за те, що ти займаєшся будинком,
дітьми…
У мене є для тебе подарунок.
Не відкриєш?
Давай.
Відкривай.
Маґдо, заспокойся.
Я теж зворушений.
Томеку.
Я хотіла дещо сказати через те, що відбувається останнім часом.
У мене був тяжкий день…
Я тобі пробачаю.
Десерт?
Чудово.
Ви дуже люб'язні.
Майже закінчили?
Хай мама сьогодні перепочине.
Я відвезу вас до школи.
Боже.
Що це означає?
Негайно в машину.
Що? Мерщій, бо спізнитеся.
Тільки не чиніть безлад.
Мої улюблені парфуми.
Швидше, ми їдемо.
Тільки не ногами на сидіння.
-Ви хотіли поговорити з власником? -Так.
Ілона Червінська.
Ви – дружина Ярослава Червінського?
Колишня.
То була виняткова дівчина.
Заробляла вдвічі більше чайових, ніж решта.
Усі її любили.
Вони обидві працювали тут?
Друга була шльондрою.
Клеїлася до мого чоловіка.
Йоанна, так?
Гадки не маю, як її звали. Забагато дівчат.
Можете ще раз поглянути?
Це була не Вероніка?
Я знаю, з ким він спав.
З іншою була інша історія.
Це було справжнє кохання.
Мій колишній просто заводив романи, але один чоловік справді закохався.
Дуже. Вона, думаю, теж.
Але коли в чоловіка стільки грошей,
невідомо, вона закохана в нього чи в гаманець.
Ви його знали?
Так.
Вони були тут часто. Їли, пили, робили ставки.
Інколи навіть перемагали.
Була така
байка.
Пам'ятаєте його ім'я?
Звісно.
Бруно Шеліґа.
Знаєш, що я ніколи не був на перегонах?
Думаю, Вероніка мертва.
Сьогодні…
Я бачила їх там.
На трибунах.
Яцеку, я це відчула.
Знаєш, що я дізнався?
Червінський фінансує кампанію Шеліґи.
А за ним стоять інші. Це щось велике.
Вероніка носила його дитину.
Що?
Відомий бізнесмен, філантроп.
Це не значить, що вона мертва.
Вона завагітніла від одруженого.
Знаєш, що це означає?
Він закохався у красуню.
Справжнє кохання. Але коли вона завагітніла, це стало проблемою.
Може, він відправив її в Берлін чи на Балі.
І платить, щоб там сиділа.
Так могло б бути, але Йоанну вбито.
А вона все знала.
Прийшла на вечірку, де він оголошував старт своєї політичної кар'єри.
Вдягла підвіску Вероніки.
І загинула.
-Вона хотіла когось шантажувати. -Не когось. Шеліґу.
Його треба заарештувати.
Це не так робиться. Без доказів арештовувати не можна.
А Вероніка?
Це лише гіпотеза. Тіла немає.
ФЕСТИВАЛЬ САДІВНИЦТВА
Шістдесят.
Вісімдесят.
Дев'яносто.
Сто відсотків.
Будь ласка.
Ні, на рецепції.
Дякую.
Ви перетворили воду на алкоголь?
Ні.
-Зарядив енергією, зробивши поживнішою. -І дорожчою.
У всьому потрібен баланс.
Такий закон Всесвіту.
Ви мені ніколи не пробачите?
У нас важлива справа.
-Ми просимо допомоги. -Задарма.
Задля громади.
Задля Подкови.
Задля громади Подкови.
Так би одразу й сказали.
Вітаю, дорогі друзі.
Ми з дружиною вітаємо вас у нашому саду.
До нас приєднався мер Подкови-Лесьни.
Артуре, будь ласка, відкривайте фестиваль.
-Прошу. -Дякую.
Дорогі гості, запрошую на черговий фестиваль садівництва.
Ось вже 15 років поспіль ви відкриваєте для гостей
не лише свої сади, а й свої серця.
Головна сьогоднішня подія – виступ оперної співачки
пані Єви Варти–Шмєтани.
Насолоджуйтеся! Браво!
Пане Роберте, благаю, шукайте старанніше.
Повірте, я дуже стараюся.
Не помітно.
Бо це світ енергій.
-Мало хто… -Він іде.
Відомий ясновидець і чудотворець у моєму скромному саду.
Не знав, що ви знайомі.
Так, пані Маґда попросила допомогти
знайти дівчину, яка давно зникла.
Так.
Цікаво.
Але вам тут не можна бути.
Це приватна власність.
-Але ж сьогодні вона відкрита? -Звичайно.
Даруйте, а що там?
Стара частина саду. Ми її вже не використовуємо.
Запрошую вас на концерт.
Звідси погано чути.
-Панові не спиться? -Що ви тут робите?
Це приватна власність.
Чого ви нервуєтесь?
Це лише я.
Вас тут не повинно бути.
Так склалося, пане Шеліґо,
що ми шукаємо тіло.
Тут?
А ордер маєте?
Маємо.
Просто не знали, де копати.
Цікаво, що ви не спитали, чиє тіло.
Заберіть його.
Все добре?
Так.
Яцеку.
Можна з тобою зайти?
Я не можу дозволити допитувати підозрюваного.
Хіба не краще її такою пам'ятати?
Ми все знаємо.
Про роман, про перегони.
Про вагітність.
Ви колись кохали?
Щиро.
Сильно.
До нестями.
Це були вихідні.
Дружина поїхала з міста.
Я запросив Вероніку додому.
Субота була казкова.
А в неділю вранці Вері стало зле.
Знеболювальних у мене не було, тож…
Це була випадковість.
Вона впала зі сходів, ударилася головою.
А що було потім, я погано пам'ятаю.
Отже, ви не пам'ятаєте, як закопували її тіло в саду?
Ніхто б не повірив, що то був нещасний випадок.
Я поховав її під березами.
Плакав і просив її пробачити мені.
А Йоанна?
Дівчина з парку.
Ви теж плакали й просили пробачення?
Я її не вбивав.
Якби ви працювали ретельніше, то знали б, що я не йшов з вечірки.
Ні на хвилину.
Привіт.
Закінчився?
Що саме?
-Допит. -Так.
А той комісар симпатичний.
Може, він мене арештує.
Вчора знайшли Вероніку, сьогодні я дізнаюся, що чоловік зраджує.
Що тепер?
Сніданок чи пекло?
Укол.
-Що? -Мені треба йти.
Псові Шеліґи треба допомогти.
Не вірю.
Де мої гроші?
Я дав Шелізі мільйон на кампанію,
але схоже, що про голоси виборців можна забути.
Я нічого не знаю про гроші.
Цим Бруно займався.
Хочеш сказати, мій мільйон зник ще до початку кампанії?
Що не зрозуміло?
Це не моя справа.
Грошима займалися ви вдвох.
Не сміши мене, Барбаро. Годі.
В будинку навіть миші не сруть без твого відома.
Відчиняй сейф,
інакше я зроблю це по-своєму.
Он як?
Тобі нагадати, хто заварив цю кашу?
-Що? -Ти.
Ти познайомив Брунона з тією хвойдою.
Ти не уявляєш,
як принизливо це було.
Ми стільки років намагалися завести дитину,
а тут приходить ця… і вагітніє.
Я давно знала про їхній роман.
Хотіла застукати їх у ліжку й принизити.
Вдала, що поїхала з міста.
А коли повернулася додому…
Шльондро.
Думаєш, це все буде твоїм?
Думаєш усе в мене забрати?
Хвойда.
-Я тебе вб'ю! -Ні!
На відміну від твого чоловіка, я ніколи не вірив у падіння.
Але у в'язницю сяде він, а не ти.
Якби я не прийшов, ти б і його вбила.
Віддавай мої гроші!
А ще та дівчина в парку.
Вона хотіла шантажувати Бруно.
Я не могла це дозволити.
-Я не піду… -Не розумію, про що ви.
Молодого тіла захотілося?
Молоду дупу полапати? Де Вероніка?
Де моя подруга?
Де вона? Я просто поговорити хочу.
Де моя подруга?
Дурепу з мене робиш?
Я хочу знати, де Вероніка!
-Що ти зробив? -Дай мені спокій!
Ти не розуміла, що я роками допомагав Бруно?
Хто владнав історію з Веронікою?
Я б не дозволив тій хвойді його занапастити.
Але я хотів це зробити по-своєму.
Як з тим п'яницею.
Але ти все зіпсувала.
Добридень.
Я прийшла до пса.
Бляха!
За нею!
Ні.
Їде.
Зрозумів. Кінець зв'язку.
Шефе.
Він там.
Хто і де?
Шеліґа на відеозаписі з вечірки. Він не вбивав.
ЛАСКАВО ПРОСИМО ДО ПОДКОВИ
МИ ЛЮБИМО ШЕЙХА
…Подкова-Лесьна!
Дякую!
Я радий тут бути.
Дякую!
Ассалам Алейкум!
Вітаю.
Ассалам Алейкум.
Ласкаво просимо в Лісну Підкову.
Я знаю…
Дідько.
Я так не можу.
Вибачте.
А навіщо ви…
Бо справи йдуть кепсько.
Бренд загинається і я хотів його врятувати.
І ви вигадали шейха?
Так.
Ви цілитель, але ошукуєте людей?
Я не цілитель.
Я був головою маркетингового відділу.
Просто хотів почати власну справу.
І зцілювати людей?
Пані Маґдо.
Люди самі зцілюються.
Можливо, є якась позитивна енергія
або віра.
Віра творить дива.
Але Сікора кинув курити.
-Правда? -Так.
Плацебо.
Коли ви прийшли до мене
з питанням
про зниклу подругу,
я хотів допомогти.
Але не міг.
Як можна брехати про щось важливе?
Кинути курити – це одне, але тут…
Вибачте.
Але в саду Шеліґ
ви відчули, де закопане тіло.
-Що? Там було тіло? -Так.
-За тими… -Так.
-Там де були гілки… -Так!
Бо у вас є дар.
-Гадаєте? -Так.
Вам треба повірити в себе.
-Мені треба йти. -Ви їм не скажете?
-Ні! -Дякую.
Хто хороший хлопчик?
Красень.
Пес здоровий як бик, а в мене терміновий виклик.
До побачення.
Чорт.
Елко, мене хтось переслідує.
Правда? Симпатичний?
-Вбивця Йоанни. -Танцюй!
Це він!
Віяло!
Сідайте.
Вилазь.
Вилазь!
Ай!
Ні.
Фас!
-Ані руш! Поліція! -Маґдо!
-Тихо. -Де ключі?
Маґдо.
Спокійно.
Підводься.
Маґдо.
Не бійся.
Спокійно.
Встань.
Ти вже знаєш цього пса.
Все буде добре.
Ти впораєшся. Ти вже це робила.
Йди до мене.
Хороший песик.
Хороший.
Хороший хлопчик.
Можете познайомитися, панове.
Вже знайомі.
Мене звуть Яцек Сікора.
Вальчак.
Радий знайомству.
Я маю дещо для тебе.
Хіба це
не доказ у справі?
Так.
Але вони все одно звинуватять одне одного.
Думаю, після всього цього ти мала б її забрати.
Яцеку.
Робота в поліції не для тебе.
Але ні.
Це більше не моя історія.
Але дякую тобі.
Піти з тобою? Може, допомогти чимсь?
В цю клітку я сама маю зайти.
Що це?
Ти кудись зібралася?
Я знову щось пропустив, Маґдо?
Це твоя валіза.
Що?
Я знаю, що ти купив ті парфуми для неї.
А коли я дізналася, ти купив такі ж і мені.
-Люба, ти про що? -Подивися на це так.
Червінський у в'язниці.
Твоїй Зузі потрібен опікун.
І я даю тобі свободу.
Добре. Томеку.
Справа не в парфумах.
Я виправлю помилку, яку ми зробили 15 років тому.
Маґдо, кохана.
Яку помилку?
КІНЕЦЬ
Переклад субтитрів: Антон Мазур