"Kai juokiamės iš Šėtono ir tikiname save, kad jis neegzistuoja -
tada jis laimingiausias."
Tėvas Gabrielius Amortas
Vyriausiasis Vatikano egzorcistas 1986-2016 m.
1987 M. BIRŽELIO 4 D.
TROPĖJA, ITALIJA
Puikus paršas.
Pats geriausias, tėve.
Prašom čia.
Vaikinui pasireiškė visi įprasti apsėdimo požymiai.
Ar šeima konsultavosi su gydytoju?
Su daugybe.
Kokie tie apsėdimo požymiai?
Jis kalba angliškai, tėve.
O anksčiau yra kalbėjęs?
Niekada.
Ar šeima turi televizorių?
Regis, taip.
Ką pieši?
Paukštį.
Turiu tau labai svarbią užduotį.
Moki maldą "Tėve mūsų"?
Taip, tėve.
Gali padėti broliui.
Kartok "Tėve mūsų" be paliovos.
Nesiblaškyk ir nesustok. Supratai?
Taip, tėve.
Atveskit paršą.
Aš esu legionas.
Aš esu Šėtonas.
Aš - pikta kalbantis demonas.
Kažkaip sunku patikėti.
Tu manim abejoji?
Jei tu Šėtonas, tai koks mano vardas?
Apibūdink pragarą.
Greit sužinosi, kaip jis atrodo.
Išsisukinėji nuo klausimų?
Tyčiojies iš manęs?
Atsakyk, Šėtone.
Kodėl apsėdai šį vaikiną?
Kodėl ne kokį įtakingesnį žmogų?
Galiu apsėsti ką tik noriu.
Ar galėtum apsėsti tėvą Džanį?
O vyskupą?
Bet ką!
Netikiu.
Nemanau, kad galėtum apsėsti net paršą.
Tai kaip?
Juk tu galingas.
Gali apsėsti paršą?
-Galiu. -Nagi, Šėtone.
-Stebėk! -Apsėsk paršą.
Įrodyk, kad esi Tamsos Princas.
Parodyk savo galią!
Jau?
Jau apsėdai?
Telaimina tave Dievas.
Dabar gali miegoti.
Demono nebėra.
Viešpats su tavimi.
POPIEŽIAUS EGZORCISTAS
1987 M. LIEPOS 1 D.
KASTILIJA, ISPANIJA
Eime, mes nebe Amerikoje. Negali taip rengtis.
Kodėl?
Visur bus pilna darbininkų.
O kaip tu laikaisi?
Vadinasi,
viską palikom dėl šito?
Eime, nepradėk.
Nes žinai, ką pasakysiu.
Ir nenoriu to girdėti.
Ką manai? Visai šaunus, ar ne?
Taip. Žinau.
Kukū!
Gabrieliau.
Kaip manai, kodėl Šv. Mykolas nenužudė Šėtono, kai turėjo tam progą?
Čia teologinis klausimas.
Nejaugi.
Galbūt Šv. Mykolo kalaviją apsunkino gailestingumas.
Dievo meilę riboja
tik žmogaus laisvė rinktis.
Bet Dievas gali būti Dievu tik leisdamas rinktis.
Net pasmerktiesiems.
Šv. Mykolas tai žino.
Visi būsim teisiami.
Visi būsim teisiami
pagal tai, kiek mylime.
Nesijaudink, Gabrieliau.
Aš tave apginsiu.
Mane?
Mano tikėjimui
gynybos nereikia.
Oho.
Tai ką manot?
Jauku.
Bent suteik vienuolynui šansą. Čia nerealu.
Sveikas, Karlosai!
Smagu pagaliau tave pamatyti.
Čia tėvas Eskibelis.
Malonu, panele Vaskes.
Tiesiog Džulija.
-Karlosas man viską aprodė. -Puiku.
Norėjau pasveikinti jus ir jūsų šeimą
-prisijungus prie vyskupijos. -Atsiprašysiu.
Viskas gerai. Eik.
Džiaugiuosi, kad saugiai atvykot.
Eik susirask kambarį.
Ei. Galima vieną?
Ačiū.
Išties nuostabu, kad suremontuosit vienuolyną.
Norim išsaugoti visą esamą architektūrą.
Vienuolynas jau nuo seno priklausė mano vyro šeimai.
Neseniai jį paveldėjom.
Ar ponas Vaskesas irgi atvyko?
Tiesą sakant, prieš metus jis mirė.
Užjaučiu dėl netekties.
-Viskas gerai. -Jei ko prireiks -
drąsiai kreipkitės.
Gerai.
Pasimelsiu už jį.
Jūs labai malonus. Ačiū.
Buvo malonu susipažint.
Karlosai, pasakok.
-Kokia situacija? -Rūsio kasimas labai apsunko.
-Vadinasi, kainuos daugiau? -Taip.
Dar kartą užmesiu akį į planus.
Jei aprodytum rūsį,
gal galėčiau...
Eime! Nulipk, kol nenusisukai sprando.
Ten cigaretė? Tučtuojau užgesink.
-Kaip liepsi. -Ne! Dieve.
Miela.
O dabar dink.
Gal matei brolį?
Eime.
Klausyk...
Nepakelsiu tylos iš abiejų vaikų.
-Žinau, kad nenori čia būti. -Sakai?
Eime,
man reikia tavo pagalbos.
Tavo tėtis paliko tik vienuolyną.
Nebeturim pajamų.
Kai jį suremontuosim ir parduosim, grįšim namo.
Gal galėtum bent užmest akį į brolį?
Pabandyt jį prakalbint.
Kaip? Jis nekalba jau metus.
Pasistenk dėl manęs.
Tai nori, kad perimčiau mamos vaidmenį?
Tiesiog prižiūrėk brolį.
1987 M. LIEPOS 2 D.
ROMA, ITALIJA
Tėve Amortai.
Tokiu dienos metu? Išprotėjot?
Dvigubą espreso, sese.
Cukraus?
Cukrus - velnio išmonė. Ne, ačiū.
Greičiau pradėkim.
Tai formalus svarstymas.
Kaip ir sutarta, kalbėsime angliškai.
Gerai. Pirmyn.
Birželio 4-osios vakarą Tropėjoje
atlikote egzorcizmą
be Kalabrijos Redžo vyskupo leidimo.
Angliškai, tėve Amortai.
Tai nebuvo egzorcizmas.
Tėvo Džanio apibūdinti veiksmai
skambėjo kaip egzorcizmas.
Be to, buvo paaukotas gyvulys.
Vaikinas turėjo problemų. Laikina psichinė liga.
Pasitelkiau primityvią psichologiją.
Pametėjau pasiūlymą.
Vadinote subjektą Šėtonu
ir liepėte pademonstruoti savo galią.
Ar tai neigiate?
Ne.
Taip ir buvo.
Kodėl taip elgėtės?
Egzorcizmas - mano darbas,
bet daugumoje man paskirtų atvejų
egzorcizmo nereikia.
Tereikia pokalbio
ir supratimo.
O kartais
ir trupučio teatro.
Kardinole Salivanai, norėčiau pažymėti,
kad 98 proc. tėvui Amortui paskirtų atvejų
jo paties yra perduodami gydytojams ir psichiatrams.
O kiti 2 proc.?
Ak, kiti 2 proc.
Jie jau nuo seno glumina mokslą
ir mediciną.
Vadinu šiuos atvejus
blogiu.
Jūsų Eminencija, tėvas Amortas sėkmingai atliko
-šimtus egzorcizmų... -Sekundėlę, vyskupe Lumumba.
Paminėjot įdomų dalyką.
Nesat gydytojas, taigi jūsų metodai
žmonėms gali pakenkti.
Jūs teisus.
Nesu gydytojas.
Nesu psichologas.
Užtat esu teologas, advokatas, žurnalistas ir praktiškas žmogus.
Taip pat buvau partizanas, taigi atpažįstu puolimą iš tolo.
Ko mes čia susirinkome?
Tikėjimo doktrinos kongregacija rekomendavo
panaikinti vyriausiojo egzorcisto pareigas.
Sakote, kad blogis neegzistuoja?
Bažnyčia nuolat spaudžiama pagrįsti savo aktualumą.
Laikas atsisakyti pasenusių įsitikinimų.
Paaiškinkit, Jūsų Eminencija.
Jei blogis neegzistuoja,
tai koks tada Bažnyčios vaidmuo?
Manau, visi turėtume pasisaugoti Tikėjimo doktrinos kongregacijos.
Rodos, ji nori palikti mus be darbo.
Turim daugiau klausimų, tėve Amortai.
Kaip čia nutiko, kad staiga tapau įdomus
tokiems įtakingiems žmonėms kaip jūs?
Klausiu dar kartą:
kodėl mes čia?
Toks numatytas procesas.
Vadinasi, tai nesusiję su velione Rozarija Velendes,
apie kurią rašiau laikraštyje?
Koks procesas numatytas tokiu atveju?
-Ką, kardinole? -Įspėju jus!
Tėve Amortai! Gerbkit vyresniuosius.
Gerbiu!
Esu vyriausiasis Vatikano egzorcistas.
Pareigas man skyrė mano vyskupas.
Mano vyskupija - Roma.
Mano vyskupas - popiežius.
Jei kažkas nepatinka, kalbėkit su mano viršininku.
Aišku?
Popiežius serga!
Tėve Amortai, neleidom išeiti!
Tėve Amortai!
Ei!
Ar čia kas yra?
Laukiu nesulaukiu, kada baigsim. Šis pastatas kelia man šiurpą.
Kas ten?
Nežinau. Nieko nematau.
Ten dujų telkinys.
Nebegalim čia dirbti. Atšaukiu komandą.
Palaukit!
Henri.
Ne... Henri!
Mama!
Dieve mano! Henri! Kas nutiko?
Nežinau. Jau radau jį tokį.
Henri.
Henri, čia mama. Pasakyk ką nors.
-Henri. -Dieve.
Mamyte.
Jis kalba.
Henri.
Mamyte...
Jūs visi mirsit.
Henri, ką darai?!
Henri!
Rentgenas, kraujo tyrimai,
biopsija ir MRT nerodo išemijos ar hematomos.
Ką tai reiškia?
Jo gyvybinės ir smegenų funkcijos veikia normaliai.
Normaliai? Kaip suprast?
Jis traukuliavo.
Ar jis nepatyrė kokios nors traumos?
Patyrė. Prieš metus mirė jo tėtis.
Kaip jis reagavo?
Nuo tada nekalba.
Psichozė?
Tai neįmanoma.
-Jis dar vaikas. -Ponia...
Daugiau nieko negalim padaryti.
-Gydytojas rekomenduos gerą psichiatrą. -Kas čia?
Jei sūnus toliau žalosis,
galit suleisti raminamųjų.
-Mama. -Apgailestauju.
Mielasis.
Dieve mano.
Jūs nesupratot.
Tai ir yra skubus atvejis.
Noriu pasikalbėti su kuo nors iš konsulato, kas galėtų padėti.
Man reikia specialisto.
Gerai.
Prašyčiau.
Sūneli.
Eikš, mielasis.
Velniop.
Henri, ne.
Liaukis!
Tavo sūnelis alkanas, stora karve.
Ką pasakei?
Nemaitinai manęs krūtimi.
-Ką? -Kas per šūdas?
NEAPYKANTA
Kas čia dabar?
Atveskit man kunigą.
-Galėsit mums padėti? -Žinoma.
Tam čia ir esu.
Gerai.
Ne tas kunigas!
Čia tu, Gabrieliau?
Taip, Šventasis Tėve.
Man sakė, kad sergat.
Jie to norėtų.
Jie nori, kad būčiau silpnas.
Bet jie tokie.
Padėk man.
Galbūt mudu per gerai dirbom savo darbą.
Kardinolas Salivanas ir jaunesnioji karta
netiki šėtonu taip, kaip tikime mes.
Jiems tai tik idėja. Mums - realybė.
200 kritusių iš dangaus išmestų angelų,
suvarytų ten, kur Dievas nelaukiamas.
Tai ne pasaka.
Tavo tiesos paieškos sveikintinos,
tačiau susimąstyk apie savo troškimą šviesti kitus.
Puikybė gali pasireikšti įvairiai.
Išpuikęs? Aš?
Yra tavo dėmesio reikalaujantis atvejis.
Berniukas Ispanijoje.
Šis atvejis man kelia didžiulį nerimą.
Apsėdimas sparčiai progresuoja.
Tai vyksta šventoje žemėje,
Šv. Sebastijono vienuolyne Kastilijoje.
Tai ne pirmas kartas, kai toje vietoje kyla bėdų.
Nujaučiu, kad ten karaliauja didis blogis.
Tamsa, kurią gali išnarplioti tik tu.
Paprašiau į biblioteką pristatyti vienuolyno dokumentus.
Pasidomėk šiuo atveju.
Kol būsi išvykęs, aš tęsiu tyrimą.
"Mūsų nuodėmės
mus pasivys."
Gabrieliau, vyk į Ispaniją ir padėk šiam berniukui.
Bet pasisaugok - demonas atrodo pavojingas.
Sveiki!
Pala... Tėvas Amortas?
Nesitikėjau, kad atsiųs jus.
Esat apie mane girdėjęs?
Taip. Skaičiau visus jūsų straipsnius.
-O knygas? -Ne. Knygų neskaičiau.
Jos geros.
-Perskaitysiu... -Tik pasiimsiu krepšį.
Gal viskio?
Ne, dėkui.
Nuo dulkių peršti gerklę.
Džulija, mums labai pasisekė. Bažnyčia atsiuntė kunigą.
Šios srities ekspertą.
Gabrieliau, užeikit.
Atvykau iš Romos.
Gabrielius.
Sukorėt tokį kelią,
o aš nė nesuprantu, kodėl bažnyčia tuo domisi.
Tenoriu, kad sūnus pasveiktų.
Sakykit...
Ar gydytojai ką nors diagnozavo? Suteikė paguodos?
Galbūt leistumėt
bent pas jį užeiti?
Pateiksiu savo nuomonę, o jūs jau spręsit.
Pabandyti verta.
Gerai. Jis viršuje.
Sveikas, bičiuli.
Henri...
Nemiegi?
Tavo maldos čia nieko vertos.
Kas tu?
Tavo didžiausia baimė. Tavo pragaištis.
Kodėl apsėdai šį berniuką?
Nes malonu gadinti tokį tyrą kūną.
Bet mane labiau vilioja egzorcisto siela.
Taip tik menkini save.
Nepamokslauk man, kunige.
Koks tavo tikslas?
Esu čia dėl tavęs.
Vadinasi, žinai mano vardą.
Žinau tavo sielą -
kiekvieną begėdišką nuodėmę.
Pasakyk nors vieną.
Negali.
Nes mano nuodėmes atleido vienintelis tikras viešpats Jėzus Kristus.
-Nekalbėk apie jį! -Bijai jo?
Bijai Jėzaus Kristaus?
Dievo čia nėra.
Dievas visur.
Jei ką ir darai,
tai tik dėl to, kad leidžia Dievas.
Ar jis leido ir tai?
Čia tik pradžia.
Nežinai, su kuo turi reikalą.
Tai pasakyk. Pasakyk savo vardą.
Nebent bijai.
Aš ne idiotas, kurį galėtum įkalbėti apsėsti paršą.
Tai vardo nesakysi?
Mano vardas - šventvagystė.
Mano vardas - košmaras.
Mano baisiausias košmaras -
kad Prancūzija laimės pasaulio čempionatą.
Pasipūtęs kvailys.
Amžinai už savo juokelių nesislėpsi,
Gabrieliau.
Žinau, kokius košmarus sapnuoji.
Pasirodyk.
Bailys.
Pasirodyk, baily!
Pasisaugok, nes tavo nuodėmės tave pasivys.
Lauksiu tavęs, Geibai.
Ar kam nors iš čia esančių minėjai mano vardą?
Nesu tikras.
Šis demonas
kalba tai, ko neturėtų žinoti.
Vadinasi, jis tikras?
Ką žinai apie demonus?
Tik pagrindus.
Kad jie - puolę angelai.
Turi hierarchiją.
Kuo aukštesnio rango demonas,
tuo daugiau prieigos turi.
Kodėl jis apsėdo berniuką?
Geras klausimas.
Pasikalbėsiu su motina.
Turiu išsiaiškinti, kodėl demonas pasirinko Henrį.
Tai, ką pasakysiu,
išgirsti bus išties nelengva.
Jūsų sūnų apsėdo labai galingas demonas.
Jei jį iš čia išgabensit, tai gali baigtis mirtimi.
Tiesa ta,
kad jūsų sūnų išgelbėti gali
tik tikėjimas.
Ponia Vaskes, ar Henriui kas nors nutiko?
Jis buvo kartu mašinoje, kai žuvo jo tėtis.
Henris matė jį sužalotą.
Tas prisiminimas
ir yra jo demonas.
Duodu jums žodį,
kad neapleisiu nei jūsų, nei jūsų sūnaus.
Tokios traumos gali atverti velniui duris.
Kai žmogus kenčia, siela trokšta ryšio.
Nekaltieji tampa dar labiau pažeidžiami.
Turbūt labai mylėjot savo vyrą.
Nė neįsivaizduojat.
Jis buvo jūsų sielos dvynys.
Jis man buvo viskas.
Turit du nuostabius vaikus.
Motinos meilė -
artimiausia, kas tik gali būti Dievo meilei.
Sakykit, Džulija,
ar kada nors buvot tikinti?
Kai buvau maža,
tikėjau, kad į mokyklą mane lydi angelas sargas.
Pasimelskit tam angelui sargui.
Henri.
Eime.
Aš pragare.
Mieloji, čia tėtis. Turi manęs paklausyti.
Tėti...
Jūs visi mirsit.
Mama!
Mama, ten buvo tėtis.
Telefonu girdėjau tėčio balsą.
-Jis sakė, kad visi mirsim. -Ką?
-Jis sakė, kad visi mirsim. -Dieve mano.
Kas dabar?
Kava.
Demonai naktį sustiprėja.
Man reiks energijos. O judvi pailsėkit.
Kiek tai užtruks?
Sunku pasakyti.
Valandas.
Galbūt dienas.
Šis demonas stiprus. Berniukas ilgai neatlaikys.
Kad jį išvarytume,
turim išsiaiškinti jo vardą.
Tik taip išgelbėsim berniuką.
Kaip tai padaryti?
Maldomis.
Nenutrūkstamomis maldomis.
Demonai turi savisaugos instinktą.
Jie nesupranta kančių.
Galiausiai jis pasiduos,
nes nebepakęs maldos keliamo skausmo.
Supranti?
-Taip. -Gerai.
-Dabar turi išpažinti nuodėmes. -Dabar?
Jeigu nuodėmės nebus atleistos, jis užuos jas iš tolo.
Nagi.
Pradėk.
Atleiskit man, tėve,
nes aš nusidėjau.
Išpažinties buvau
-prieš 8 mėnesius. -Rimtai?
Prieš 8 mėnesius?
Taip.
Aš...
Reikia paskubėti.
Tu - Dievo tarnas. Taip?
Ir labai gailiesi dėl savo nuodėmių. Taip?
-Taip. -Gerai.
Te visagalis Dievas tavęs pasigaili.
Viešpats atleido tau tavo nuodėmes.
Telydi tave ramybė. Amen.
Kokias egzorcizmo maldas moki?
-Jokių. -Jokių?
Niekad neprireikė.
Kokią maldą moki taip, kad galėtum kartoti net slegiamas įtampos?
"Sveika, Marija."
Bet jei bus įtampos, norėčiau melstis ispaniškai.
Tinka.
Tavo užduotis - melstis.
Nebendrauk su demonu.
Nereaguok į jo žodžius ir veiksmus.
Turi būti nepalaužiamas.
Nepalenkiamas. Aišku?
Šaunuolis.
Moki kokių juokelių?
Ne.
Turėtum išmokti.
Velniui jie nepatinka.
Paimk knygas.
Rojaus kvapas.
Matau, atsivedei draugą.
Jis atrodo išsigandęs, Geibai.
Galiu vadinti tave Geibu, Geibai?
Ruošiesi kovai?
Anąkart pabėgai.
Pasielgei kaip bailys,
kareivėli.
Nelabai dera vyriausiajam egzorcistui.
Nori, kad tave įveiktų Jėzus ar jo motina?
Velniop Švenčiausiąją Motiną.
Tai tik taukšim ar nori susiremt?
Žinai, ką tau padarysiu, Gabrieliau?
Aš tave išdulkinsiu.
O artėjant kulminacijai
nekęsi savęs dėl palengvėjimo, kurį jausi,
kai tave dulkinsiu.
Pradėk melstis.
Įsakau tau, sutepta dvasia,
kad ir kas tokia esi.
Kartu su savo pakalikais puolanti Dievo tarną Henrį
pasitelkus įsikūnijimo paslaptį.
-Velniop tave ir tavo įsikūnijimus. -Kristaus kančios, prisikėlimo
ir žengimo į dangų,
Šventosios Dvasios nusileidimo
ir mūsų Viešpačio teisėjo vardu
įsakau tau atskleisti
savo vardą ir išėjimo dieną bei valandą.
Tomai, melskis! Melskis!
Taip pat įsakau man paklusti,
nes, nepaisant savo nevertumo, esu Dievo pasiuntinys...
Rozarija...
Tavo nuodėmės tave pasivys.
Mano nuodėmės atleistos.
Tačiau pats sau negali atleisti. Tiesa, tėve?
Tik ne dėl manęs -
merginos, kuriai leidai mirti.
Kodėl nieko nesiėmei?
Kodėl manim netikėjai?
Dabar aš pragare!
Melagis.
Jos siela ilsisi ramybėje.
Mano siela pūva pragare!
Kaip sentimentalu.
Tai viskas, ką sugebi?
O tu, kelnaičių uostytojau?
Nepasakei jam, ar ne?
Apie savo mažąją šliundrą.
Apie savo gardųjį kąsnelį Adelę.
Stovi prieš savo tikinčiuosius ir vaidini geresnį už juos,
nors dulkini jų dukras.
Turbūt dėl šios nuodėmes labai nesigaili?
Nutilk!
Tomai. Nekalbėk su juo.
Melskis.
Geriau bėk.
Tu nenori čia būti, Tomai.
Mieliau dulkintum tą šliundrą.
Tomai! Tomai, ne!
Ne! To jis ir nori!
Apmoviau tave, Amortai.
Užkibai ant kabliuko.
Dabar tave sunaikinsiu.
Tavoji Bažnyčia subyrės iš vidaus.
Vienuolyno dokumentai, Jūsų Šventenybe.
Ji buvo mano gyvenimo meilė.
Daviau jai pažadą.
Ji norėjo,
kad dėl jos apleisčiau kunigystę.
Bet aš
nė neturėjau tokių minčių.
Tiesiog pasakiau jai tai, ką norėjo išgirsti.
Mano meilė Dievui
buvo stipresnė nei meilė jai.
Ar gailiesi dėl savo nuodėmių?
Taip.
Te visagalis Dievas tavęs pasigaili.
Tavo nuodėmės atleistos.
Tepalydi jis tave į amžinąjį gyvenimą.
Amen.
Kas toji
Rozarija?
Mergina, kuriai turėjau padėti.
Demonas naudojasi jos prisiminimu, kad mane apgautų.
Iš kur jis viską žino?
Jis jaučia mūsų kaltę
ir naudoja ją prieš mus
nukreipti dėmesį.
Berniukui liko nedaug.
Privalom išsiaiškinti demono vardą.
Tai jį susilpnins.
Nenorėjau jo nuskriausti.
Suprantu.
Štai. Pažymėjau tau puslapį.
Išmok žodžius.
Bet čia lotynų kalba.
Ji panaši į ispanų.
Lotynų kalba maldos turi daugiau galios.
"Užkibai ant kabliuko."
-Ką? -Jo žodžiai.
"Užkibai ant kabliuko, Amortai."
Demono tikslas - ne berniukas.
Jis turi didesnį planą.
Turiu kai ką patikrinti sode.
Imk. Būk prie jo durų.
Vaikui gresia pavojus.
Privalom jį apsaugoti.
Daryk tai, ką privalėsi.
Vatikano antspaudas.
Tai ne pirmas kartas, kai toje vietoje kyla bėdų.
Viešpatie, apsaugok mane.
Padėkit!
Henri.
Niekas neišeis iš čia gyvas!
Niekas.
Pažiūrėkim, kokias paslaptis slepi.
Kas nutiko?
Eik!
Padėkit!
Amortai!
Padėkit!
Eime!
Padėkit!
Čia aš.
O, Dieve.
Eime.
Čia jos nagas.
Tomai, palydėk jas į koplyčią.
Visa informacija paslėpta.
"Mūsų nuodėmės mus pasivys."
-Viskas gerai? -Taip.
Šioj srity ilgai išvaizdus nepabūsi.
Nereikia.
Kartą demonas bandė sukišti man į akį nukryžiuotąjį.
Jūs nuolat tauškiat. Užteks.
Prašau.
Jos miega.
Daugiau jokių istorijų.
Ar pagalvojai, kodėl demonas taip elgiasi?
-Kad mus įbaugintų. -Kokia jam iš to nauda?
Chaosas.
Dėmesio nukreipimas.
Velnias - gudrus apgavikas.
Jis gali priversti regėti praeitį -
šmėklas, prisiminimus. Jis nuolat bando mus apgauti,
kad neperprastume jo minčių ir planų.
Jei manim netiki,
paklausk mano bičiulio.
Einam. Parodysiu, ką radau.
Amortai!
Pastebėjau jį vos atvykęs.
Kas čia?
Atpažįsti?
Čia ispanų inkvizicijos ženklas.
Tamsiausi laikai Bažnyčios istorijoje.
O čia...
Aukos. Tie, kurie nenorėjo atsiversti.
Po vienuolynu kažkas yra.
Čia kažkas paslėpta. Einam.
Palaikyk.
Du sukryžiuoti raktai.
Atpažįsti?
Vatikano antspaudas.
-Ar čia dujos? -Truputis dujų,
truputis sieros,
truputis mirties.
Geriau nerūkykim.
Atsitrauk.
-Čia durys. Padėk pastumti. -Gerai.
Katakomba.
Jose laidodavo mirusiuosius.
Suprantu, kodėl Vatikanas užantspaudavo šią vietą,
bet kodėl paliko čia žmonių?
Kardinolo gynėjo žiedas.
Jis buvo paskutinioji viltis.
Paskutinysis gynėjas.
Pamanytum, kad buvo belaisvis,
bet taip nėra.
Narvas skirtas jį apsaugoti.
Taip būdavo daroma
nepavykus egzorcizmui.
Apsisaugoti nuo ištrūkusių demonų
ir įkalinti tai, kas turi išlikti įkalinta.
Tomai, pabandyk atverti vartus.
"Kardinolas gynėjas nori jus informuoti,
kad nutiko tai, ko labiausiai bijojom.
Šv. Sebastijono vienuolyną užvaldė didis blogis.
Privalom amžiams jį čia palaidoti."
Užrakinti.
Vadinasi, mūsų bičiulis
veikiausiai turi raktą.
Kur paslėpei raktą?
Skrandyje.
Atleisk man.
Pabandyk.
Nagi.
"Išvaryti demono nepavyko.
Dabar ši žemė priklauso Šėtonui.
Dar nesu matęs
tokio galingo demono."
Gabrielius. Gabrielius.
Pavyko.
Ačiū, bičiuli.
Eime.
Dujų ir sieros kvapas intensyvėja.
Artėjam prie pragaro.
-Kardinole Salivanai, kaip jis laikosi? -Jis nualpo.
Šventasis Tėve.
Pasakyk jam.
Kam?
Gabrieliui.
Gabrieliui?
Amortui?
Kur jis šįkart mus įvėlė?
Vienuolis de Ochada.
Vienas geriausių visų laikų egzorcistų.
Ispanų inkvizicijos ženklas.
Čia jo dienoraštis.
"Šiandien mane iškvietė į Segovijos miestą."
Buvo apsėstas vienuolis.
"1475-aisiais mūsų Viešpaties metais,
apklausiant vienuolį apsėdusį demoną,
šis atsakė kito lūpomis.
Tada dar kito."
Daugybinis apsėdimas. Šis demonas labai galingas.
Eime!
"Egzorcistas pats tapo apsėstuoju."
De Ochada?
Tai jis įtikino karalienę Izabelę
pradėti inkviziciją.
Vadinasi, nuo tada, kai 1475 m. buvo apsėstas,
viskas, kas vyko vėliau,
buvo velnio darbas.
Šimtmečiai persekiojimų ir kankinimų,
pasibaisėtinas elgesys -
tai, kas buvo pradėta de Ochados ir daroma Dievo vardu,
buvo vykdoma velnio.
Vatikanas tai žinojo.
Bažnyčia nuslėpė tiesą ir palaidojo ją čia.
"Jūsų nuodėmės jus pasivys."
Remonto darbai tikriausiai išlaisvino demoną.
Eime.
Henri.
Viskas gerai, mamyte.
Henris jaučiasi gerai.
Puiku.
Eime, palydėk mane į apačią.
Atleisk, mama.
Nežinau, kas mane apsėdo.
Nieko tokio.
Nieko tokio. Man tik...
Man tik reikia tavo sesės.
Ar galėsi man atleisti?
"Didysis slibinas buvo išmestas.
Jis buvo amžiams išmestas žemėn."
"Ir jo angelai kartu."
Apreiškimo Jonui knyga.
Du šimtai nusidėjusių žemės gelmėse įkalintų angelų.
Šis vienuolynas - viena iš tų Dievo apleistų vietų.
Demonas ieškojo puolusių angelų
norėdamas surinkti armiją
ir sunaikinti Bažnyčią.
Eime, ateik.
Ką turi rankoje, mama?
Eime, ateik čia.
Ką turi rankoje, mama?
Žiūrėkit.
Žiūrėk, kaip moku, mama.
Žiūrėk.
Jo vardas...
ASMODĖJAS
Pragaro karalius.
Asmodėjas.
Pagalbos!
Suleisk raminamuosius!
Pririšk rankas.
Žinom jo vardą.
"Atveskit man kunigą."
Ką pasakei?
Pirmieji demono ištarti žodžiai.
"Atveskit man kunigą."
Jis kalbėjo ne apie mane.
Jis nori jūsų.
Demonas semiasi galios iš egzorcistų.
Kartą jis jau turėjo planą:
atviliojo čia de Ochadą,
pasislėpė tarp dorųjų ir Dievo vardu vykdė baisius darbus.
Dabar nori to paties -
pasinaudojęs manimi infiltruotis į Bažnyčią.
Velniui nėra didesnio laimėjimo,
nei užgrobti popiežiaus egzorcisto sielą.
Galbūt. Bet dabar žinom jo vardą,
taigi galim jį įveikti
ir išgelbėti berniuką.
Nebent patys sau sukliudysim.
Jis panaudos prieš tave tavo nuodėmes.
Turiu atlikti išpažintį.
-Man? -Tu juk kunigas?
Atleiskit man, tėve, nes nusidėjau.
Pasitikėkit Viešpačiu.
Noriu pasikalbėti apie tai,
ką jau esu išpažinęs,
bet vis tiek jaučiu naštą.
1942 m.
prisijungiau prie Pasipriešinimo judėjimo.
Tapau partizanu, kovojau prieš fašistus.
Daugybė mano draugų žuvo nuo vokiečių kulkų.
Kodėl jie,
o ne aš?
Jų negyvi kūnai kalba su manim sapnuose.
Mirti kare - didvyriška.
Tačiau išgyventi karą -
sudėtinga.
Bet vėliau supratau,
kad manęs buvo pagailėta.
Kad privalau atrasti tikslą.
Mano atveju tai reiškė tarnystę Dievui.
Stengiausi vadovautis tuo, kas sakoma Evangelijoje pagal Matą:
"Ką darote mažiausiesiems savo broliams,
tą man darote."
Bet kai to labiausiai reikėjo,
padariau klaidą.
Aš jai nepadėjau. Netikėjau ja.
Nesiklausiau.
Kalbat apie Rozariją?
Apie Rozariją.
Naktimis mane dulkina velnias.
Kaip tasai velnias atrodo?
Kaip tu.
Ji nebuvo apsėsta.
Ji turėjo psichologinių problemų.
Todėl perdaviau jos atvejį kitiems.
Ir vėlgi...
toji mano puikybė.
Buvau egzorcistas,
ne psichikos ligonių gydytojas.
Ar dabar manim tikit?
Bet dėl jos viskas pasikeitė.
Po jos mirties mane pasiekė gandai
apie seksualinį išnaudojimą ir to slapstymą.
Ir viskas vyko tarp Vatikano sienų.
Vargšė nekalta mergina.
Nepadėjau, kai jai manęs reikėjo.
Jos siela
yra manoji našta.
Šis demonas tai žino.
Jūs -
nuolankus Dievo tarnas,
tėve Amortai.
Metas nusimesti šią naštą.
Atleiskit man, tėve.
Išrišu jus nuo jūsų nuodėmių vardan Dievo Tėvo,
ir Sūnaus, ir Šventosios Dvasios.
Amen.
Čia medalikėlis.
Šventoji ugnis tave apsaugos. Jis labai galingas.
Kad įveiktume pragaro karalių,
mums reikės Dievo šarvų.
Kad įveiktume pragaro karalių,
mums reikės Dievo šarvų.
Nepamirškit, kad demonas panaudos jūsų nuodėmes prieš jus.
Netikėkit viskuo, ką matysit
ar girdėsit.
Turim darbo.
Privalom išgelbėti berniuką.
Jau išpažinai nuodėmes?
Tėve.
Ar jis apnuogino tau savo sielą, Tomai?
Kaip tavoji kekšė apnuogino krūtis.
Neklausykit.
Melskitės už Henrį.
Henrio maldos neišgelbės.
Įsileisk mane, Gabrieliau.
Žinai, ko noriu.
Tėve mūsų,
kuris esi danguje.
Teesie šventas Tavo vardas,
-teateinie Tavo karalystė... -Kokia prasmė
išpažinti nuodėmes savajam dievui?
-Kasdienės mūsų duonos... -Nuodėmes turėtum išpažinti jai.
Tavęs
čia nėra.
Tu tik mano galvoje.
Dėl tavęs degu pragare!
Tavęs čia nėra.
Tu tik mano galvoje.
-Tėve. -Prisijunk prie pragaro, Geibai.
Įsileisk mane.
Nejau manęs nenori, Tomai?
Liepk man klauptis ir melstis.
Išdulkink mane.
Apgavikas.
Išdulkink mane!
-Apgavikas! -Išdulkink mane, kunige.
-Dieve! -Tomai, melskis!
Asmodėjau!
Asmodėjau, Gehenos karaliau,
štai Viešpaties kryžius!
Paleisk šį vaiką ir spruk nuo Dievo šviesos!
Paklusk Dievui!
Niekados! Nešdinkitės!
-Nešdinkitės iš mano namų! -Čia Dievo namai!
-Be sūnaus niekur neisiu! -Tavo sūnaus nebėra!
Jo siela dega ir pūva pragare.
-Pripažink savo vardą, Asmodėjau! -Niekados!
Ir lenkis prieš galingąjį Dievą!
-Įsileisk mane, Geibai! -Marija...
Viešpats su Tavimi!
Tu pagirta tarp moterų...
Aš esu karalius!
Jūs paklūstat man!
Nuolankiai Tavęs meldžiame,
-kuriai Dievas suteikė... -Liksite čia...
-galią ir pavedimą... -pasmerkti amžiams!
...dabar ir mūsų mirties valandą.
...sunaikinti Šėtoną.
Aš Asmodėjas, pragaro karalius,
ir aš jums įsakau!
Meldžiame Tave atsiųsti angelus,
kurie Tau paliepus
gali išvaryti piktąsias dvasias,
su jomis susiremti,
pasipriešinti jų puolimams ir išstumti jas
į kančių bedugnę!
Mamyte...
Mama, padėk.
Pasikalbėk su juo.
Nagi. Motinos meilė visada triumfuoja.
Henri! Henri, aš tave myliu.
Kalbėkis su juo!
Grįžk pas mane!
Henri, atsakyk!
Mama, jie mane skriaudžia.
-Dieve... -Henri,
mums reikia tavo pagalbos.
Turi priešintis.
Negaliu.
Privalai!
Mama...
Henri!
ČIA NĖRA
Kas vyksta?
DIEVO ČIA NĖRA
Viešpatie.
Po galais.
Jis apsėdo juos abu.
Eime...
-Duok, ko noriu! -Ne!
Pasiduok man!
Džulija!
Sakiau tau, šliundra -
jūs visi mirsit!
-Eime, prašau! -Eimės nebėra.
Džulija, priešinkis!
Neprarask tikėjimo!
Atiduok man mano vaikus!
Tavo vaikų nebėra!
Meldžiu.
Eime, prašau.
Aš myliu tave.
Tu nori manęs.
-Paleisk vaikus. -Jie kenčia dėl tavo kaltės.
Ištark žodžius, paršiuk.
Tapk kankiniu, kaip ir svajojai.
Būk mano paršiukas.
Pasiimk mane.
Mama!
Gabrieliau, ne!
Tėve!
Mamyte!
Ką jūs padarėt?
Paimk kryžių.
-Gerai. -Nagi.
O, Dieve...
Henri, tu grįžai.
-Dabar tu saugus. -Greičiau!
Išvesk juos. Eik!
Džulija, turim eiti!
-Apsikabink. -Nagi. Bėgam!
Eime, nagi!
Tavo siela priklauso man.
Salivanai.
Salivanai!
Žinojau, kad pasiaukosi vardan vaikų.
Dabar priklausai man.
Nagi. Paskubėkit.
Dabar berniukas saugus. Turit bėgti.
-Važiuokit. -Ačiū, tėve.
Man reikia manojo paršiuko.
Tu manęs negausi!
Negausi manęs!
Pasipūtęs kvailys.
Vienuolis sakė tą patį.
Atleisk man, Viešpatie.
Dar ne dabar!
Turi padėti patekti man į Vatikaną.
Gabrieliau!
Kad mudu abu
prasmegtume.
Gabrieliau!
Pavėlavai, Tomai.
Tavo draugo nebėra.
Taigi
gali nešdintis.
Man būtų labai malonu sudarkyti tavo sielą
ir sunaikinti prisiminimus.
Gabrieliau, paklausykit.
Turit priešintis.
Viskas tėra jūsų galvoje.
Save įveikti galim nebent patys.
Jo čia nėra!
Paršiukas jau prie pragaro lovio,
kur jam ir vieta.
Žinau, kad jūs čia, Gabrieliau. Melskimės!
Dievo čia nėra!
Dievas visada mūsų širdyse.
Susitelkit į maldą.
"Kur du susirinkę
mano vardu,
ten ir aš esu."
Viešpatie, pasigailėk.
Sakykit! Viešpatie, pasigailėk!
Dievas su jumis, Gabrieliau. Suraskit jį!
Pribaik jį, Tomai.
Pribaik!
Gelbėk mane savo vardu, Dieve.
Apgink mane savo galybe.
Išgirsk, Dieve, mano maldą.
Klausykis mano žodžių.
Dievas yra mano pagalba.
Pasiduok. Jis mano.
Prisaikdinu tave nekaltojo avinėlio vardu.
Tau įsako žodis, tapęs kūnu.
Asmodėjau!
Tau įsako Jėzus iš Nazareto!
Prisaikdinu tave!
Dievo vardu!
Viešpatie, išgirsk mano maldą!
Sakyk!
Ne!
Gabrieliau!
Mes dar nebaigėm.
Keliausit į pragarą.
Pasiimsiu jus abu.
Adele.
Tavo nuodėmės...
...tave pasivys!
Tomai, panaudok medalikėlį! Viešpatie, suteik man jėgų!
Gabrieliau!
Asmodėjau, Dievo Motinos vardu
paklusk Dievo žodžiui!
Paklusk Dievo žodžiui!
Tomai! Paskutinis ritualas!
Dievo Tėvo,
Sūnaus
ir Šventosios Dvasios vardu
paklusk Dievo žodžiui!
Gabrieliau, kaip jūs?
Ne taip ir prastai.
-Tomai. -Ką?
Atrodai šūdinai.
Būk palaimintas, Tomai.
Išmokai lotynų.
Ji labai panaši į ispanų.
Taip. Labai.
Žiūrėk.
Tiesa ta,
kad Dievo keliai
nežinomi.
Imk.
Taip. Išties.
Kukū!
Čia tu, Gabrieliau?
Atvedžiau tėvą Eskibelį.
-Atrodot visai neblogai. -Judviejų dėka. Džiugu tave matyti.
Privertei mane sunerimti.
Regis, buvo pavojinga.
Kartais priskrendi per arti saulės.
Na, dar nesudegiau.
Bažnyčia nepamirš to, ką padarei.
Tai didžiulis laimėjimas.
Šv. Mykolas tavim didžiuotųsi.
Štai kodėl Dievas atvedė tave čia.
Dievas nesuklydo pasirinkdamas ir jus, tėve Eskibeli.
Ačiū, Šventasis Tėve.
Kongregacija reikalauja išsamios įvykių ataskaitos.
Išsamios ataskaitos.
Kad kardinolas Salivanas vėl galėtų sakyt, jog blogį tik įsivaizduoju?
Negirdėjai?
Kardinolas Salivanas išvyko metinių atostogų į Guamo salą.
Melsiuos
už Guamą.
O kas užėmė jo vietą?
Radau kur kas patikimesnį žmogų.
Paliksiu jus jo gerose rankose.
Tarnaukime
Dievui.
Tarnaukime Dievui.
Sveiki atvykę į paslapčių šventovę.
Dvylikos amžių radiniai -
šventųjų ir apaštalų laiškai,
išminčių ir pamaldžiųjų knygos,
apsireiškimai -
didžiulė krikščioniškų raštų kolekcija.
Vatikanas įsigijo vienuolyną iš Vaskesų
ir vėl pašventino žemę.
Šeima saugiai grįžo į JAV.
Berniukas visiškai pasveiko.
Vienuolio dienoraštis labai naudingas, nors jis pats ir pasibjaurėtinas.
Asmodėjas įveiktas, bet liko rasti daugybę kitų.
Netrukus žinosim visas likusias 199 vietas,
kuriose Dievas nepageidaujamas.
Gabrieliau, ar imsies šios užduoties?
Vienam kunigui tokio darbo būtų per daug,
bet štai dviem...
Ką manai, Tomai? Ar sakytum, kad tai tavo pašaukimas?
Ir kad turime tarnauti Dievui taip, kaip jis nori, kad tarnautume?
Imkimės darbo.
Imkimės pragaro.
Tėvas Gabrielius Amortas
padėjo kenčiantiesiems iki pat savo mirties 2016 m.
Jis parašė ne vieną knygą.
Knygos tikrai geros.
SUKURTA REMIANTIS
GABRIELIAUS AMORTO KNYGOMIS
Subtitrus išvertė Greta Kontenytė
TĖVAS GABRIELIUS AMORTAS 1925-2016