Subtitrare EN-RO făcută automat cu DeepL. www.deepl.com/translator (2022) (80% automatic, 20% human - dtpguy)
Hai, Marcel.
Am lăsat asta.
Ce e asta?
Pentru Lili.
Ce drăguț.
Ce-i asta?
Obiectele mele de la piața de vechituri.
Tatăl tău...
Am spus că vom călători ușor.
Hai, Ferdinand!
A venit vacanța de vară!
VREMEA SECRETELOR
Primul care ajunge acolo!
- Am câștigat. - Ai trișat!
Marcel, Paul! Adu-o pe sora ta.
E umezeală de iarnă.
Am s-o repar mâine.
Pari mulțumit.
Nu ai idee.
Ce s-a întâmplat?
Mereu mă așteaptă.
E ora prânzului.
Marcel!
Bună, Marcel.
Îți scriu pentru a-ți spune că nu te pot aștepta ca de obicei.
Îl ajut pe tata la câmp.
Vom pune capcanele imediat ce sunt liber.
A ta, Lili.
Vezi, nu trebuie să-ți faci griji.
Uite, tată.
Tu i-ai da un zero.
Nu te amuza.
E rușinos.
Nu toată lumea poate merge la școală.
În ciuda greșelilor, știi unde este.
Păsărilor oricum nu le pasă de ortografie.
Pot să vin și eu?
Nu, ești prea mic.
Jules și Rose ajung mai târziu.
Tu mi-ai spus!
Lili!
Marcel!
Vino!
Bună, Marcel!
Lili!
Ce spui?
Că sunt fericită. Dar tu?
Și eu sunt fericită.
Ce spune Marcel?
Că sunt fericită.
Da, e fericit.
Fă-te util atunci.
Trei vor ușura munca.
Hai să mergem.
Ai primit biletul meu?
Scrii prost.
Am făcut tot ce am putut.
Urcă-te.
Să ne grăbim.
Minunat. Știai că-mi plac astea.
Suntem prieteni.
E un gând bun.
Poftim, băieți.
Uite, mamă.
Sfântă Maria! Îmi dați voie?
Sunt pentru voi toți.
Îi iubesc.
Eram nerăbdătoare să te văd.
Și eu am fost.
Vii, Marcel?
Ai văzut?
Tata vrea să ajut aproape în fiecare zi.
Ca să nu-ți irosești vara,
poți să pui capcanele singur.
Voi veni cu tine când pot.
Prefer să te ajut decât să fiu singur.
Așa credeam și eu, dar mă bucur să te aud spunând asta.
Furnici zburătoare
sunt ideale pentru a ademeni păsările.
Le văd aripile strălucind
de la înălțime.
Așa că coboară să mănânce.
și...
Capcana se închide brusc.
Încearcă.
Un adevărat orășean.
Nu mai am antrenament.
Hai să mai punem câteva.
Îți vei aminti.
- Știi ce mi-ar plăcea? - Nu.
Să locuiesc pe dealuri ca tine.
Tu, pe dealuri?
Aș putea fi un pustnic.
Un pustnic?
Singur toată ziua într-o colibă.
- Ce să fac? - Să mă gândesc.
Sătenii te hrănesc.
și, ca un gânditor,
plătești cu cuvinte înțelepte.
Ai niște idei ciudate!
Eu voi fi Pustnicul din Dealuri.
Mai degrabă Bufonul din Dealuri!
Privește!
- Păsări noi. - Ce sunt?
Sunt ca niște mori sau ciocârlii, dar nu sunt.
Unde vor cuibări?
N-am idee.
Va trebui să le urmărim zile întregi.
Sau poate...
Îl cheamă Flutterby Ed.
E înnebunit după fluturi.
Sau Păstrătorul Dealurilor.
Le cunoaște toate secretele.
De ce faci asta?
Urăște să fie deranjat, așa că există reguli.
Poate că a ieșit.
A intrat.
Uite așa...
Hei, Ed!
Sunt Lili.
Cine altcineva mai imită atât de prost o potârniche?
Se bucură să ne vadă.
Șoimii,
păsările tale sunt.
Sunt rare aici.
Va trebui să puneți capcanele acolo,
lângă creasta Taoumé.
Ai grijă...
Fiți furtivi. Păsările astea sunt magice,
aproape vrăjitoare.
Aud împușcăturile înainte de a fi trase.
La orice pericol, sar peste el.
și se îndreaptă spre sud.
Vom campa în peștera Taoumé.
Ticălosule!
Să nu intri niciodată acolo!
E bârlogul bestiei!
Bătrânul Félix,
ciobanul,
s-a întors ca un șarpe.
Întreabă-l pe Pétugue!
Săracul Pétugue...
Într-o zi, s-a adăpostit de o furtună în peșteră.
Tocmai atunci, a auzit o voce...
"Pétugue..."
"Tu ești, Félix?" Pétugue a întrebat.
Deodată, a văzut doi ochi galbeni în întuneric...
și, cu un șuierat urât, a apărut o bestie uriașă,
de două ori mai mare decât el!
A încercat să-l devoreze.
Prin harul Mariei, a reușit să fugă.
Acum, și-a pierdut mințile, săracul de el.
Spune că bestia a blestemat satul.
Dacă o mai deranjăm,
va veni noaptea să ne devoreze
bărbați, femei
și chiar și copii.
Așa că, vă spun...
Nu intrați niciodată în peștera Taoumé.
Ați înțeles?
Niciodată!
Hoțule!
Uite, mamă.
Ce frumos!
Mi-a furat calul!
A vrut să se joace cu tine.
Du-te afară acum.
Mulțumesc, Magali.
Pierre a crescut!
E adevărat, și e la fel de încăpățânat ca și tatăl său.
Ești frumoasă, soră.
- M-am îngrășat. - Minunat.
Iată-ne aici!
- Vin spumant! - De acasă.
Deci, Marcel are o bursă.
A doua la examen.
Ei bine, tatăl lui e profesor.
Asta ar putea fi un handicap.
Acum merge la gimnaziu.
Să sărbătorim!
Va fi ciudat să nu-l mai vezi în clasa ta.
Nu va repeta anul doar pentru mine.
Bursa lui
oferă școlarizare gratuită,
masa de prânz
și manualele cu împrumut.
Marcel, ești îndatorat Franței.
- Fii vrednic. - Va fi.
- Nu pentru mine. - Am uitat.
Păgână, nefericită și abstinentă!
- Fiecare calitate! - Asta nu e tot.
În cinstea lui Marcel.
Pentru tine, Marcel!
Mai presus de toate, nu uita de catehism.
Sunt surd?
Am vorbit cu nepotul meu.
Scripturile nu au făcut rău nimănui.
Cu excepția învățământului public.
- Se descurcă bine de una singură. - Ce?
- Nu începe! - Nu în prima zi.
Ai adus destule pentru un asediu.
Nu-i place să fie în minus.
Ce ai făcut, Jules?
Stai așa.
Lasă-l pe bucătar să lucreze.
Bine.
"Lasă bucătarul să lucreze!"
Știu!
Tocană de vită provensală.
Ce? Provençal?
Tocană de vită catalană.
Rețeta bietei mele bunici.
- N-ai cunoscut-o niciodată. - Exact.
Biata femeie.
Haide, spune noapte bună.
Noapte bună!
Noapte bună, copii.
E bine să fim împreună.
Vreo veste de la Fifi?
Nu.
Nu chiar.
Sora mea dragă trebuie să fie ocupată cu pregătirea "femeilor cetățeni".
Doamne, drepturile femeilor!
Pun pariu că va veni să te bată la cap.
E hotărâtă.
Fifi e curajoasă.
Puține femei conduc școli.
Bine spus.
Nu-i așa, tată?
Așteaptă! Lasă-mă să spun rugăciunea.
Binecuvântează-ne, Doamne,
Binecuvântează această masă
și pe cei care au făcut-o.
Umple-ne inimile cu bucuria de a împărtăși.
Amin.
Să spui rugăciunea nu va ucide un păgân.
Nici ridiculizarea, așa am auzit.
Nu există rai pentru tine.
Păcat.
Raiul?
Îl am chiar aici, în fața mea.
Priveliștea ar putea fi aceeași în rai.
Dar nu trebuie să mori ca să te bucuri de al meu.
- Deci, tocănița... - în stil catalan.
În regulă.
Pentru bunica ta.
Săraca femeie.
Delicioasă.
- Gătește bine. - Cine?
- Bunica ta. - Biata femeie.
Vrei să vânezi fantoma?
Serios?
Imaginează-ți cum ar fi să omori șarpele lui Pétugue.
Am fi în ziar.
În ziar!
Poate că ne-ar ridica chiar și o statuie.
Și de ce nu?
Dar vânătoarea de fantome face gălăgie.
L-ai auzit pe Ed. Păsările vor pleca.
Poate că ai dreptate.
Mai întâi jocul, apoi fantoma.
Asta e. Întâi jocul, apoi fantoma.
Dar nu suntem speriați.
Nu, e doar...
logic.
Exact, logică.
Știi cum e,
îmi place logica.
Și mie îmi place.
Gândește-te, Marcel.
Mulțumesc, Ed!
N-o să audă de aici.
Mulțumesc, Ed!
Ecoul durează mai mult în felul ăsta. Haide.
Mulțumesc, Ed!
Uite...
Peștera Taoumé.
Hei, Félix!
Am ajuns!
Sunteți nebuni!
Total nebun!
Frumos.
Ți-am spus eu.
De unde ai știut?
Ed mi-a spus unde să mă uit. Cunoaște dealurile astea.
- Mama va fi mulțumită. - Sigur.
Ceva rozmarin acum?
Doamne.
- Ce? - O cunosc.
Ea și mama ei au venit să cumpere ouă.
E atât de încrezută...
Așteaptă.
Ce e?
Pare pierdută.
Piciorul meu.
Vrea doar atenție.
Bună.
Încotro e Les Bellons?
Te-ai pierdut?
M-am abătut de la drumul meu.
Nu e un motiv pentru a fi familiar.
Ei bine, atunci...
Les Bellons...
Ia-o pe drumul spre bifurcație,
apoi ia-o la dreapta.
Mulțumesc frumos.
Mulțumesc frumos!
Foarte încrezut.
Locuiește la Les Bellons?
Las-o să se descurce.
Vino repede!
Nu-mi vine să cred...
O tarantulă.
Foarte veninoasă.
Dă-te înapoi încet.
Nu ai de ce să te temi.
Așa spui tu.
Un băiat galant nu ar lăsa o domnișoară în asemenea pericol!
La ora 4 la tine acasă.
Mult noroc!
Trebuie s-o duc pe mama mea la cimbru la prânz.
Pentru că m-ai ajutat, poți fi mai puțin formal.
De câteva ori.
Deci tu ești Marcel?
- Da. - Nu e rău.
Isabelle e mai drăguță, dar nu e vina ta.
Tu ești Isabelle?
Isabelle de Montmajour.
Sunteți nobili?
Tatăl meu, Loïs de Montmajour, este un poet celebru în Paris.
Dar presupun că n-ai citit niciodată un poem.
Bineînțeles că am citit.
Rar pentru un țăran.
Nu sunt țăran. Tatăl meu predă la Chartreux,
cea mai mare școală din Marsilia.
Nu e profesor, ci învățător.
Nu la fel de bun ca un învățător.
- Îți plac strugurii? - Nu cei furați.
Sunt mai buni.
Vei fi mai puțin mândru în închisoare, cu numele tău în ziar.
Tatăl meu lucrează la un ziar numit Le Petit Marseillais.
- El e editorul? - Mult mai mult.
El corectează articolele celorlalți.
S-ar putea să ne cunoaștem mai bine pe măsură ce mergem.
De ce nu profiți de asta?
E prea târziu acum.
Recunoaște că te-am impresionat.
Pe mine? Sigur că nu!
E adevărat. Frumusețea mea te intimidează.
Ca pe toți băieții.
Îi fac să roșească atunci când vreau eu.
Dă-mi struguri.
Dar ai spus...
Acum, vreau și eu.
Ușor!
Unul câte unul.
Delicios.
Încă una.
Ajunge! Nu exagerați.
E o casă aici?
Puțini oameni știu.
Ne prețuim intimitatea.
Aici erai, Babette!
Vin, mamă!
Am crezut că te-a mâncat un lup.
Mamă, a fost cât pe ce.
Foarte aproape.
El e Marcel, cel care m-a salvat.
Are mâinile murdare, dar e foarte curajos.
Cu bățul lui,
a alungat cel puțin zece șerpi.
Mâinile lui sunt foarte murdare.
Dar nu ar trebui să subliniezi asta.
- Culegeam cimbru pentru mama mea. - Da, pentru mama lui.
Bine ați venit în casa noastră.
Babette, adu-mi niște cordial cu grenadine, pahare de cristal și paie,
din camera de zi.
Vino și ajută-mă, Marcel.
Am să-ți arăt sufrageria noastră.
Livingul vostru?
Haideți!
Ce faci?
Ăsta e livigroob-ul?
Bineînțeles că da.
N-ai văzut niciodată unul?
- Am văzut, dar... - Ce?
Mă bucur că vă place casa noastră.
E adevărat,
totul este atât de frumos.
Ne plac lucrurile frumoase.
Și casa voastră? Cum e?
Este...
diferită.
Poți să te întorci să te joci, dar...
Da, mamă!
Poate să vină după-amiază?
Vă rog.
Dacă are mâinile curate.
și dacă vorbește frumos.
Haide, dragă, e timpul să dormi.
Ne vedem mai târziu.
La revedere, Germaine.
Drăguț, dar m-am descurcat și fără.
- Ce s-a întâmplat? - Am găsit o fată pe o stâncă.
Am găsit o fată pe o stâncă.
- Moartă? - Nu, pierdută.
Atunci e și mai periculos!
Îi era frică de insecte.
A trebuit s-o duc acasă.
sau ar fi murit chiar acolo.
Tu ai salvat-o.
Poate că da.
Locuiește la Les Bellons. Într-un castel.
- Un castel? - La Les Bellons?
E frumos.
Ca într-o poveste.
E la fel de frumoasă?
Nu știu. Are 12 ani...
E ciudat, îi spune mamei ei "doamnă".
- Nu poate fi mama ei. - Nu poate fi!
Ba da. Și mama ei îi spune "domnișoară".
Și ce altceva?
Tatăl ei e la Le Petit Marseillais.
- La ziar? - Da.
Chiar corectează greșelile altora.
Greșelile tipografilor,
nu ale scriitorilor.
Și e un poet, foarte cunoscut la Paris.
În cartierul lui, la orele de masă!
Ar putea fi adevărat.
Așteaptă o clipă.
Cum îl cheamă?
Loïs de Montmajour.
- Montmajour? - Poftim?
Loïs de Montmajour.
- E un nobil. - Nobili?
La Les Bellons?
E evident, cu castelul ăla.
Știi ce este un "livigroob"?
- Un "livigroob"? - Ce?
Nu e provensal.
Turcesc?
Poate un fel de mâncare ciudată!
Ca un lounge, dar mai mare.
Un "living room".
În engleză.
E în engleză.
Exact!
Tată, îți place mobila.
A lor e din toată lumea.
Mobila locală mi se potrivește.
Nu ai mâncat.
Vrei ceva?
Nu, nu mi-e foame. Trebuie să plec.
Poate că are o pasiune...
Te vezi din nou cu ea?
Poate, dacă am timp.
Am atâtea de făcut cu Lili.
O pasiune, îți spun eu.
Am crezut că m-ai uitat.
Cânți la pian?
Pui întrebări stupide.
- N-am văzut niciodată unul cântând. - Așa că stai jos.
- Acolo? - Da.
Știi cui aparținea canapeaua aia?
Nu.
Pauline Bonaparte, în persoană.
Arăți ciudat acolo,
cu pantalonii scurți și bastonul.
Spui minciuni. Lili ne-a spus deja.
- Deja. - Ce?
L-ai văzut pe idiotul ăla speriat de păianjeni.
Nu e o idioată.
E speriată de păianjeni, dar e normal pentru o fată de la oraș.
Rose e speriată de ei, și mama mea la fel.
Poate, dar e prea îngâmfată.
Merge ca un zidar, îi e frică să nu spargă gresia.
Pun pariu că și tu o găsești drăguță.
Nu în mod special.
Ai vorbit vreodată cu ea?
Nu vorbește cu mine.
Nici măcar mama mea nu o înțelege.
Mama ta vorbește prost franceza.
Coliba ta nu e rea acum.
Vom termina mâine.
Mi-ar plăcea să dorm în ea.
Și eu.
Nu mă mai copia.
Pun pariu că nu ai verificat capcanele.
Cred că au mâncat bine.
Cine?
Pe acolo!
Am prins un iepure.
Dacă nu suntem la timp,
ei sunt.
Ne vom revanșa mâine.
Sigur că da.
Nu se prinde așa de ușor un zimbru.
- Ai grijă! - Ce?
Un păianjen!
Mi-e frică de păianjeni!
Ajutor!
Săracul Marcel.
E un talent pentru comerț.
Unii îl au, alții nu-l au.
- De exemplu, știi să te târguiești? - Nu.
Atunci, privește și învață.
Prietene, prune la 15 pe kilogram? Crezi că suntem americani?
Uite așa...
Sunt din Languedoc.
Deci plătim noi călătoria?
- Domnule Pagnol! - Da.
Nu v-am arătat niciodată asta.
E bine, nu-i așa?
Perdelele de stâncă!
Sunt încântat.
Momentul meu de glorie!
De atunci,
ești un erou local.
Hei, mi-am făcut și eu partea mea.
- Tata i-a împușcat! - Cu ajutorul meu.
Ești atât de chipeș! Ai crescut mult.
E pentru tine.
Mai am unul pentru holul prezbiteriului.
- Ce onoare! - Depinde.
Joseph...
Foarte amabil. Mulțumesc, domnule.
- Mulțumesc, părinte. - Dumnezeu să te binecuvânteze.
Nu e nevoie.
- Cel mai bun preț, Joker? - Ca și înainte.
Mă duc să aduc pâinea.
Pot să vin și eu?
Dacă vrei...
Le plătesc călătoria, dar nu la clasa întâi.
Trei ca să facă zece...
- Mulțumesc. - La revedere.
Bună.
Fancy!
Domnul Joseph s-a întors. Ce drăguț.
Da, într-adevăr. Pe timpul verii. Până în septembrie.
Minunat.
Vei profita din plin de asta.
Da, într-adevăr.
Deci, ce pot face pentru tine?
Doamnelor...
Doamnă.
Ați terminat?
Ești foarte atent.
Ce pot să vă aduc?
Pâine.
Îmi imaginez, dar...
Trei pâini.
Copiii?
Ce?
Da, și câteva chifle.
Câteva chifle...
Uită adesea de copii.
Fancy...
Ne-am întors.
Da, așa e.
Vedeți, nu trebuia să vă faceți griji.
Chiar ieri, se întreba unde ești.
Nu e așa cu toată lumea.
Rămâi mult timp?
Până în septembrie.
Asta e bine.
Vei profita maxim.
Da.
Soția brutarului e la fel de drăguță ca întotdeauna?
Cum?
Nu mă minți?
Nu s-a întâmplat nimic cu soția brutarului.
Își imaginează lucruri. Vorbește cu ea.
Poate că am făcut schimb de priviri.
În același timp?
Ce? Privirile se schimbă în același timp!
Câte priviri?
De unde să știu eu? Îți numeri privirile?
Nu. E adevărat, nu le număr.
Au fost priviri separate, scurte.
sau o singură privire lungă?
A fost o privire...
Cui îi pasă?
O singură privire, lungă sau scurtă, e de ajuns ca Augustine să devină suspicios.
Au o imaginație bogată.
- Mă duc. - Unde?
- Să vorbesc cu ea. - Nu face asta.
Nu face asta.
Atunci du-te.
- Dar... - Du-te.
Ești bine, Marcel?
Cina s-ar putea să întârzie.
Serios, Augustine, dragă,
îți imaginezi lucruri.
Poate că a fost o singură privire.
Dar când cumperi pâine,
te uiți la persoana care se uită la tine, nu-i așa?
A fost doar o privire scurtă.
Eu cu o pasiune pentru soția unui brutar?
Joseph!
Oprește-te sau plec!
Nu te juca cu asta. Nu-mi pasă ce s-a întâmplat.
Voi spune asta o singură dată.
Să nu mai menționez niciodată.
- Niciodată. - Dar...
Am treabă de făcut.
Te uiți la mine.
Da, m-am uitat la tine.
Cu un aer ciudat.
Nu ai văzut asta.
Pot să simt asta.
Te deranjează?
Da, mă deranjează.
Te simți vinovat, atunci.
Pentru Lili?
Cum ai ghicit?
Nu-ți pasă de el.
Lui îi pasă de mine?
E prietenul meu, dar nu sunt sclava lui.
E supărat pentru că nu-l ajut.
M-ar ajuta cu temele?
Nu-ți faci temele, te joci cu fata aia!
E vacanța mea.
Ultima înainte de școala generală.
Așa că am să mă bucur de ele așa cum cred eu.
Dacă ai văzut-o,
dacă ai ști cum e casa ei...
m-ai înțelege.
Mă vei lua într-o zi?
Vom vedea.
Eu te țin în brațe, tu mă ții în brațe
de bărbie, bărbie, bărbie, bărbie...
Fiica mea...
Deci acesta este cavalerul care vânează vipera.
și-l omoară pe păianjen în adâncul bârlogului său.
Paginile castelului meu,
sunați cornul în onoarea eroului
care mi-a salvat primul născut.
Câteva rânduri pentru tine, Marcel,
pentru că ai venit să o salvezi pe Babette a mea.
E atât de curajos, tată.
Un adevărat erou.
Nu am făcut nimic extraordinar.
Și modestă.
Un semn de măreție.
Să sărbătorim această întâlnire arhanghelică.
Chestia e că...
că trebuie să plec.
Băiatul ăsta e un amestec de Bellerophon, Parsifal...
- și Ulysses. - Îl cunosc.
Tatăl meu m-a pus să citesc Odiseea.
Un om cu gusturi atunci.
Poate că ai auzit de el.
E faimos pentru că împușcă potârnichi de stâncă.
Ce s-a întâmplat?
Tata detestă vânătoarea.
Și eu o detest.
E o practică barbară.
Mai degrabă aș împușca un vânător decât un iepure.
Între timp,
Infanta,
pentru poet
trebuie să pregătești fără întârziere absintul cu ochi verzi,
acel nectar, te rog.
Imediat, poetul meu.
Un mincinos, un adevărat mincinos!
Da, un mincinos!
De ce?
A spus că se vede cu Lili,
dar în schimb a văzut-o pe fata aia.
Prostii!
Totul e frumos și curat la ea acasă.
pentru că e prietena lui.
Te miști repede.
Sunt de acord.
Înainte de a se logodi cu Rose,
am curtat-o luni de zile.
Șapte luni și 21 de zile.
Dacă e ceva serios, trebuie să ne faci cunoștință.
Nu vrea! Îi este rușine.
Nu-i adevărat. E...
Ei nu sunt ca noi.
Ca noi?
Adică?
Urăsc vânătoarea.
Tatăl ei o numește barbarie.
Mai degrabă ar împușca un vânător decât un iepure.
Mă bucur că m-ai avertizat.
Dacă îl întâlnesc, voi începe să ronțăi un morcov.
Deci..,
"marele poet" a recitat pentru tine?
Nu, a compus.
Ca să spună că vrea absint.
- Absint. - A băut?
Da, pentru inspirație.
Îl va face să înnebunească.
Absintul este o otravă.
Doar în exces.
Isabelle nu-l bea.
Sper că nu.
Bine, bine!
Cântă foarte bine la pian.
E la Conservatorul din Marsilia.
A cântat timp de o oră,
fără pauză.
E mult timp.
Un cântec spune totul în trei minute.
Nu uita, Rosette,
când ți-am cântat o serenadă?
Ce prostii!
În zadar,
iubitul meu.
Încearcă să mă facă să deznădăjduiesc.
În fața ușii tale care rămâne închisă.
Voi sta și-mi voi spune rugăciunea.
Soarele poate să se stingă.
Noaptea poate să urmărească ziua.
Stai așa! Întinde-te.
Mai vrei o pernă?
- Să-ți desfac rochia? - Nu.
E în regulă?
Respiră.
Să nu spui nimănui.
Nici un cuvânt.
Trebuie să te odihnești.
Vom găsi o scuză mâine.
O scuză?
- Nu ești în stare să pleci. - Rose!
- Ce? - Mă duc eu.
- Nu vrei. - Ba da.
- Nu vei merge. - Mă duc.
Nu vreau să mă prefac că sunt bolnavă.
Dar ești bolnavă.
Ne vom descurca, cum facem de obicei.
Lucrurile se rezolvă.
Lasă-mă să-ți văd mâinile.
Ești atât de murdar!
Trăiască spălatul obligatoriu!
- Le place la nebunie. - Bine.
Nu goli rezervorul.
Nu te-ai gândit niciodată că voi instala apă curentă.
Asta arată că... Nu numai Hristos face minuni.
Ferdinand?
A ajuns la timp.
La revedere, copii.
- La revedere, dragii mei. - La revedere, mamă.
Unde te duci?
La Aubagne. La cumpărături.
Îmbrăcată așa?
Cum ar trebui să ne îmbrăcăm?
Niște haine atât de elegante ar putea părea de prost gust.
Nu e mai rău decât să împuști animale nevinovate.
Vânătoarea ne hrănește.
- Și cumpărăturile ne hrănesc. - Ignoră-i.
Iubito!
Mami e frumoasă!
- Și tu. - Nu mă mai copia.
- Voi veni. - M-ai abandonat ieri!
E doar pentru femei.
Hai să mergem.
La revedere, dragă.
- Nu ți se pare ciudat? - Nu. De ce ciudat?
- Trebuie să fiu eu... - Da, tu ești.
Mamă!
Ce este?
Lasă-mă să te ajut.
Te rog.
Ne oprim aici?
De ce la un doctor?
Era și timpul.
Marcel...
Bună ziua.
Nu o săruți pe mătușa Fifi?
Te deranjează dacă vine și el?
Deloc, dar...
Ce va spune Joseph?
Marcel poate păstra un secret.
Mai ales dacă nimeni nu e rănit.
Faceți cunoștință cu doamna Dromard,
care este destul de amabilă și curajoasă să ne găzduiască astăzi.
- Doamnă. - Vă rog...
Spuneți-mi Huguette.
Bine ați venit.
Haideți.
Nu aveți idee de lupta mea cu domnii de la Consiliul de Educație,
care nu puteau suporta ideea unei directoare de școală de sex feminin.
O femeie director de școală, da.
Dar numai după ce am obținut permisiunea soțului meu.
Director de școală, da,
dar o femeie și un cetățean inferior pentru lege.
Director de școală, da,
dar fără autoritate legală
asupra propriilor ei copii.
Director de școală, da!
Dar o femeie care se supune soțului ei,
ca "cap de familie".
În Finlanda, femeile au deja
drept de vot!
Ele pot candida la alegeri.
Gândiți-vă!
Cu La Fronde,
vom lupta pentru o lume mai echitabilă pentru femei.
Și vom porni împreună
în acest marș inexorabil pentru progres.
Sunt o prințesă
întemnițată într-un castel păzit de doi dragoni.
Aștept un cavaler suficient de curajos să mă elibereze.
Eu voi fi cavalerul?
Cine altcineva?
De ce te-ar salva el?
Pentru că sunt îndrăgostiți unul de celălalt.
Ar putea să vâneze și comori. În castele există întotdeauna comori.
Nu sunt de ajuns pentru tine?
Se vor căsători?
Nu grăbi lucrurile. E un joc de durată.
Pentru a se asigura că cavalerul este demn de dragostea ei,
prințesa stabilește o serie de teste,
inclusiv cu cei doi dragoni.
Cine va juca rolul dragonilor?
Trebuie să ți-i imaginezi.
Poate părinții tăi.
Asta a fost o glumă...
Nu e amuzant.
Hai să ciocnim și să sărbătorim.
Ce banchet! Mâncați bine, stăpâne.
Cu plăcere, Majestate.
Eroul meu!
Arăți foarte bine!
E apă de colonie?
Puțin, din greșeală.
Sunt gata!
Pentru ce?
Pentru a merge la castel cu Marcel.
Nu, nu azi.
Ai promis!
Am spus, "Vom vedea".
Ai promis!
Am spus, "Vom vedea."
Vrea să vadă cu ochii lui.
E normal.
Ce să vadă?
Citim, facem piese de teatru... Se va plictisi.
Nu, el se plictisește fără tine. Uite.
Doar de data asta, atunci.
E minunat! Mulțumesc, Marcel.
Hai să te pregătim.
Nu poți merge în chiloți.
- Bună. - Lili.
Nu te vedem prea des.
Marcel e aici?
Nu, mă tem că nu.
Ce s-a întâmplat, sărmanul copil?
Marcel l-a uitat.
Uită pe toată lumea.
E de vârsta asta.
Augustine!
Tinerețea nu e o scuză pentru a te purta ca un prost.
Tu nu te-ai purtat niciodată ca un prost?
Marcel i-a promis că-i va arăta castelul.
Castelul...
Nici un sunet!
- Ca indienii? - Da.
Da, ea e.
Nu-l văd pe Marcel.
Adu-l, băiete.
Ce naiba?
Bun câine.
Încă o dată.
Foarte bine.
Ia-ți castronul acum.
Frumos, nu-i așa?
Ce scârbos.
Am văzut destule.
Și eu.
Sunt fată sau băiat?
O fată.
Ce altceva?
Uită-te în jurul meu.
O fată tânără.
Singură.
Nu te-ai prins prea repede.
Spuneți-mi. Toată lumea are secrete.
Unde locuiești în Marsilia?
Unde e școala ta?
Treci ultimul test și vei ști totul.
Ce este?
Realizează o performanță.
O faptă cu adevărat eroică.
Orice vrei tu.
Grăbește-te. Plecăm mâine seară.
Mâine? Dar sărbătorile nu s-au terminat!
De parcă părinților mei le-ar păsa.
Dacă vrei să mă salvezi,
reușește!
Și voi fi a ta.
Am spus cât am plătit?
Da, de trei ori.
- Și de trei ori prea mult. - Iată-l!
Uite-l,
E timpul pentru plimbare?
Și-a pierdut mingea?
N-ai vrut să-l duci la spectacol, așa că Lili l-a dus.
Am auzit că a meritat.
Păstrează-mi un loc în primul rând mâine.
Nu conta pe mine.
Sunt prea bătrân pentru circ.
Marcel, așteaptă!
- Și-a uitat osul! - Te rog...
Ești fericit acum?
Ești mândru că m-ai trădat?
Nu am vrut să fac asta.
De ce l-ai luat?
A vrut să vadă castelul. Dar am văzut asta.
A fost un joc.
Un joc, să te batjocorească!
Nu-mi place ca prietenii mei să fie batjocoriți.
De parcă ți-ar păsa!
Ai vrea să fii în locul meu pentru că o găsești frumoasă.
Poate că da, dar nu-mi doresc să fiu în locul tău.
Oricum n-ai putea fi niciodată.
Oameni de la oraș și oameni de la țară
sunt diferiți.
Știu că suntem diferiți,
dar tot putem fi prieteni, nu?
În seara asta, voi înfrunta șarpele Taoumé.
Ești nebun?
Am promis. Mi-am dat cuvântul.
Ai promis? Cine? Fata aia?
Cu bățul ăla, șarpele va râde!
Pot să-l împrumut?
Vin cu tine, atunci.
Nu e nevoie de un trădător.
Marcel!
Fratele tău n-a putut juca "Călărețul și Prințesa"?
Cavaler și Prințesă.
Cavalerii rar aleargă în patru labe.
Și nu latră niciodată.
Era un joc. Prințesa se plictisește și se joacă cu câinele ei.
Niciun joc nu e inocent. Te tratează ca pe un prost.
Fiul meu nu vrea să se joace de-a clovnul.
pentru fiica unui bețiv.
Am să vorbesc cu el.
Nu are rost, pleacă mâine.
Nu mai contează.
Ți-a fost rușine să ne prezinți.
Acum înțeleg de ce.
Nu te întoarce acolo.
- Nici măcar pentru a-ți lua la revedere? - Nici măcar pentru asta.
Locuiește în Marsilia, nu-i așa?
- Nu știu unde! - Bine.
Nu-ți place să fiu fericit.
Marcel, serios.
Îți bați joc de ea, de mine și de familia ei, fără să-i cunoști.
M-am oferit să-i invit aici.
Tata nu a vrut!
Știi de ce.
Sunt nobili cu un castel și mobilă de calitate.
Sunt bogați!
E gelos și vrea ca eu să rămân ca el,
numărând banii, târguindu-se pe caise.
sau să cumpăr mobilă de doi bani!
Isabelle nu are nevoie de o bursă pentru masă la școală sau pentru a cumpăra cărți.
Ajunge!
- E adevărul! - Adevărul?
Idiotule! Nu știi ce spui.
Nu-i așa?
Mai mult decât tine.
Deci, spune-ne despre soția brutarului.
Du-te în camera ta.
Nu...
Cine pregătește cina?
Cred că e rândul tău.
Bine.
Am să-ți arăt eu.
Scuzați-mă, vă rog.
Nu, e pedepsit.
Își va petrece vara învățând.
E normal la vârsta lui.
Vârsta nu are nimic de-a face cu asta.
Am fost și eu de vârsta lui cândva. Și eu am făcut prostii.
Dar mi-am respectat tatăl.
E meritul tău.
Tatăl tău și cu tine e un lucru.
Tu și fiul tău e altceva.
Scutește-l de povara exemplului tău.
Știi...
dacă ar fi trebuit să urmez exemplul tatălui meu...
A fost în clasa ta,
și ți-a absorbit cuvintele...
Acum, crește,
se uită la fete,
are secretele lui... Ca noi toți.
Ești furios și supărat.
Și eu și tatăl tău.
Nu ar trebui să vorbești cu el în felul ăsta.
Dar el nu vrea ca eu să fiu fericită.
Nu, dimpotrivă.
Îți vei da seama într-o zi.
Într-o zi... Întotdeauna spui asta.
Nu-mi pasă. Sunt mare acum.
Nu încă, din fericire.
Sunt destul de norocoasă să te văd crescând.
Mă bucur de asta în fiecare zi. Dacă ai ști...
- Mi-e frică. - De ce?
De faptul că ești bolnavă.
Te-am auzit cu mătușa Rose.
Mătușa Rose...
Exagerează.
Îmi promiți?
Nu te îngrijora.
Tata și soția brutarului, e de rău?
Sunt probleme ale adulților.
Lucrurile se rezolvă întotdeauna.
Și dacă nu se întâmplă așa?
Atunci vom trăi cu ele.
Bursa Republicii Franceze.
Ți-ai terminat gramatica?
Îmi aranjez atelierul pentru iarnă.
Tată...
Vreau să-mi cer scuze.
Pentru ce?
Pentru că vorbești așa.
Ce vrei să spui?
Ca și cum...
Ca și cum aș fi...
Mi-a fost rușine de noi?
Mi-e rușine de mine însumi.
Mai avem două zile aici.
Du-te, vierme!
Lili e la târg cu tatăl său.
- Nu a spus? - Când se întorc?
Sunt acolo toată săptămâna.
Nu voi putea să-mi iau rămas bun.
Și Lili va fi tristă, știi.
Ai să te bucuri să te întorci în oraș.
Da.
"Tatăl meu, s-a mutat."
I-a înmânat loialului său husar un flacon de rom și a spus.
"Dă-i un pahar de băutură celui rănit.
Brusc, când husarul s-a aplecat spre el,
maurul a îndreptat pistolul pe care-l ținea în mână.
spre fruntea tatălui meu, strigând, "Caramba!
Împușcătura a trecut atât de aproape încât i-a căzut pălăria.
Și calul lui a tresărit.
"Lasă-l să bea oricum,
"A spus tatăl meu."
Victor Hugo.
Captivat, dle Lamb?
Lamb!
Eu?
Lamb este numele tău, nu-i așa?
Liniște!
În ciuda aparențelor, asta nu e o stână de oi.
Despre cine vorbea Hugo?
Despre tatăl lui Marcel.
Tatăl lui Marcel...
Zero.
Recreere, domnilor.
Ieșiți în tăcere.
Domnule...
Am putea să învățăm un poem de Loïs de Montmajour?
Montajour? Cine e?
Loïs de Montmajour.
N-am auzit niciodată de el.
Dar felicitări.
L-ai făcut pe tatăl lui Hugo să sune ca al tău.
Lamb nu s-a înșelat atât de mult.
Ți-am spus eu.
Îți voi șterge zero-ul.
- Serios? - Șterge-o.
Să mergem.
M-am rugat la Dumnezeu să stau lângă un as.
Mi-a îndeplinit dorința. Sunt Mielul lui Dumnezeu!
Mielul lui Dumnezeu, dar...
Vor vedea că te-am lăsat să copiezi.
De dragul tatălui meu, nu pot să-mi pierd bursa.
Nu sunt proastă.
Voi lăsa câteva greșeli ca să-i induc în eroare.
- Am trucurile mele. - Trucurile tale...
Cu tine, s-ar putea să nu mai fiu nevoită să repet anul.
Încearcă să lucrezi.
Termină anul cu bine.
Ăsta e locul meu.
Scuze, nu știam.
Scuze cui?
Pégomas...
Domnul Pégomas.
Pleacă.
Și tu.
De ce nimeni nu se opune lui Pégomas?
Ca să nu se trezească în spital.
Și supraveghetorul
nu face nimic?
Nici el nu vrea să se trezească în spital.
Ce vrei de la mine mai exact?
Doar să vii cu mine.
- Asta-i tot? - Da.
- Nimic altceva? - Nu.
Asta îmi convine.
Ai văzut asta?
Dispari, tu!
Sunt doar sardine.
Îmi pare rău, nu e nici o Isabelle de Montmajour la ora de pian.
Poate a fost acordeonul.
Mulțumesc.
Vrei să te înscrii oricum?
Nu la ziarul ăsta, fiule.
Corectează greșelile altora.
Pujol!
Am auzit de un corector numit...
Montmajour.
Ce-i asta, un aperitiv?
Scrie și poezii. E un poet.
Seamănă cu bețivul ăla pe care l-am concediat.
- Cassignol? - Da, Cassignol!
Cred că s-a înecat într-un butoi de atunci!
Dar Montmajour, nu. Mi-aș aminti.
Scuze, fiule, cineva te tachinează.
Haideți.
Mă doare să te văd supărat.
O cauți pe fată sau pe tatăl ei?
- Pe fată. - La naiba! Atunci e ceva serios.
- De ce? - Pentru că așa spun eu.
Nu sunt bun de nimic la școală, dar cunosc fetele.
Nu pe cea pe care o caut.
Dragă Lili, în curând va fi Crăciunul.
Așa cum am spus,
mi-ar plăcea să vii să vezi Marsilia.
Îți trimit acest bilet de tramvai, să nu trebuiască să plătești.
Abia aștept să te văd.
Marcel.
Ce-i asta?
Un bilet pentru tramvai.
Ce drăguț.
Un pic prea amabil.
Aș fi putut plăti.
E drăguț să-ți inviți prietenul de Crăciun.
Notele tale și separarea Bisericii și a Statului mi-au făcut anul mai bun.
Asta e doamna care aduce patul pentru lisus.
Unde se duce copilul lisus?
- Vrei să-ți spun eu? - Joseph! Tradiții.
Superstiții.
Să le aliniem pentru a-l întâmpina pe copilul lisus.
Chiar și oile.
Pagnol!
Ți-am pus o întrebare!
Pagnol, ești cu noi?
Repet...
Stăpânul casei, la genitiv,
la singular și la plural.
"Domini, dominorum."
N-am idee.
Aici avem pe cineva
care a început bine anul și...
se lasă dus.
Se lasă dus.
Ai putea fi un pic mai simplu?
Zero!
Primul tău zero! Foarte bine!
- Ce s-a întâmplat, puișor? - Nu vreau să plec.
Nu vrei?
Mi-e teamă că voi avea amintiri urâte.
Nu-ți face griji.
Vom spune că ai fost bolnavă.
Pun pariu că nu e chiar bolnav.
De unde știi tu?
Nu a vrut să te vadă.
Taci din gură.
Dacă urmărești doi iepuri, îi pierzi pe amândoi.
- Cine te-a învățat asta? - Dormi.
Unchiul Jules m-a învățat asta.
Un melc se cațără pe trunchiul unui copac,
parcurgând trei metri în fiecare zi.
Repet, trei metri pe zi.
Dar...
În fiecare noapte, coboară
doi metri.
- De ce? - Gândește-te în colț, dle Lamb.
Nu e corect. Am fost interesat pentru prima dată.
Două ore de detenție.
Ce distanță va parcurge melcul...
după o săptămână de șapte zile?
Cui îi pasă?
Patru ore, dle Lamb.
Părinții tăi vor fi bucuroși să te vadă mai puțin.
Îți voi lua munca în 20 de minute.
I-am cerut lui Nguyen
să facă o caricatură a profesorului și...
- Ce s-a întâmplat? - Pégomas!
A spus, "Elevii de la bursă sunt șobolani".
care mănâncă din banii noștri." L-am făcut porc mare.
Și bam!
Cum ne-a numit?
- Șobolani? - Da.
E amuzant?
Bucură-te de asta.
Marcel, nu o da în bară.
Ce sunt elevii bursieri?
Domnișoara Bursă și-a pus chiloții în cap.
E nervoasă.
Dacă nu înțelegi, îți explic.
Supervizorul...
Du-te acasă la mama ta. Dacă o cunoști.
Ești un șmecher.
- Unde e? - L-ai speriat.
Ai o bursă?
Arată-mi cartea de vizită.
Un sălbatic ca el n-ar trebui să fie la școală.
Suntem de acord.
Asta a spus,
tânărul Pagnol, un sălbatic...
Uită-te la fiul meu!
Da, desigur.
Cer o pedeapsă exemplară.
Exemplar! Contați pe mine!
Pagnol, Joseph.
Tatăl tău predă la Les Chartreux?
Ce va spune dacă-ți pierzi bursa?
Dacă o voi pierde?
Tu, singur.
- Asta s-a întâmplat. - Ești sigur?
Ai fost departe...
Câțiva metri.
Confirmă asta?
- Tată, elevii bursieri sunt... - Taci!
Fă-l să intre.
Băiatul meu,
bravo pentru că ți-ai apărat onoarea.
împotriva acestui prost privilegiat.
care îndrăznește să-i umilească pe cei mai slabi decât el.
Cer ca acest băiat să nu fie pedepsit.
Cât despre tine,
după ce-ți vei cere scuze celor doi colegi de clasă,
vom avea o discuție lungă acasă.
Cretinul de fiu al meu mă face de rușine!
- Tată! - Un adevărat cretin!
În regulă...
S-a rezolvat. Întoarceți-vă la colegii voștri de clasă.
Salutați-l pe tatăl vostru.
Îl cunoașteți?
Am fost în clasa lui.
Nu uiți niciodată un profesor ca el.
A trecut o veșnicie.
Nu-ți mai face atâtea griji.
Consultațiile sunt mereu ocupate.
E adevărat.
"Dl Seguin nu a avut niciodată
nici un noroc cu caprele sale.
Caprele se plictisesc aici."
Vezi cât de bine citesc, unchiule?
Știi pe de rost "Capra domnului Seguin".
E prea ușor.
Uite,
la întâmplare...
Citește asta.
"La Fronde."
Firimituri...
"Un ziar pentru femei
făcut pentru femei."
Ce-i asta?
Ce este asta?
O întâlnire.
Iisuse!
Joseph!
Cu numele noastre de familie.
Amândoi.
Prezenți la ședințe! Și ce ședințe!
Mi-a fost greu să-ți spun.
Sunt dezonorat!
Dezonorat...
Jules, așteaptă!
- Unde te duci? - Să mă înec.
Ce glumă...
Ce s-a întâmplat?
- Ce a spus doctorul? - Nimic important.
- Am nevoie de aer și de odihnă. - Asta-i tot?
Asta e tot.
Arătați cu toții atât de ciudat.
- Trebuia să-ți spun. - Da.
La urma urmei, nu sunt unchiul Jules.
Pentru mine, femeile sunt egale cu mine.
Nu voi mai participa, chiar dacă susțin cauza.
Nu vreau să-ți facă rău.
Consiliul de educație poate fi răuvoitor și gelos.
De ce gelos?
Tatăl tău e un om cinstit și liber.
Ei urăsc asta.
Imaginează-ți când își va primi decorația.
Decorația care mi-a fost promisă de atâta timp...
Ce decorație?
O recompensă pentru o carieră exemplară.
Când e următoarea întâlnire a lui Fifi?
De ce? Nu voi merge.
Vrei să mă faci fericit?
Du-te.
Îmi pare rău?
Pleacă.
Mai presus de toate, nu uita
pe timpul verii, că nu există doar un singur consul,
sunt mai mulți...
Să aveți o vară plăcută.
Să aveți o vară bună.
Pagnol.
Felicitări pentru că te-ai mobilizat atât de bine, băiete.
Ultimul tău raport o dovedește.
Îmi pare sincer rău că am spus că ești simplu.
Am crezut că nu mă placi.
Ce amuzant.
Am crezut că tu ești cel care nu mă place.
Azi a fost ultima mea zi aici.
Bucură-te de vară.
Hei, șmecherule!
Iar ai fost reținut?
Până la sfârșitul amar. Ghici ce.
Mă mut cu un an mai sus.
Nu te deranja.
S-au întors greierii?
Ce-ți pasă ție?
Trebuie să mă urmărești în continuare?
Nu te urmăresc.
Am zărit trei iepuri pe aici.
- Unde? - De parcă ți-aș spune...
Marcel!
Ești nebun!
Pe partea cealaltă!
Prinde-l!
L-ai prins.
A scăpat!
Haideți!
Marcel?
Se întoarce duminică.
Nu-mi pasă deloc.
Mi-ar fi rușine să mă duc acolo.
Va crede că sunt un laș.
Trebuie s-o vezi măcar o dată.
Sau te va bântui ca o fantomă.
Mai drăguță decât cea din Taoumé, dar o fantomă oricum.
Mi-ar trebui un motiv bun.
Poate că știu unde se află motivul tău bun.
Îndeplinește o faptă.
O faptă cu adevărat eroică.
Și voi fi a ta.
Șarpele lui Pétugue.
Ticălosule!
Să nu intri niciodată în peștera Taoumé, ai înțeles?
Niciodată!
De ce o plasă?
Dacă îl vom captura vreodată.
Pe cine? Félix?
Da. Ei bine, fantoma lui.
Șarpele.
Ușor.
Spune-mi dacă ți-e frică.
Nu mă voi supăra. Ne vom întoarce.
Și tu. Nu mă voi supăra dacă ești speriat.
Vom veni altă dată.
Sunt bine.
Și eu sunt bine.
Vezi asta?
Acolo!
Șarpele?
Félix, tu ești?
O bufniță! Era o bufniță de vultur!
O bufniță uriașă.
Să ne întoarcem?
- Poate că nu. Uite. - Nu.
Trebuie să așteptăm.
Vrei să vină sau nu?
Principalul lucru este să ne distrăm.
Marcel, trezește-te.
Lili!
Marcel!
- Acolo! - Tatăl tău și al meu.
Doamne...
Și Jules.
Vom lua o bătaie zdravănă.
Va primi bătaia pe care o merită.
- Știi unde pun capcanele? - Nu prea.
Fiul meu cunoaște dealurile astea.
Aproape la fel de bine ca...
- Poate că e afară. - E aici.
Uite...
Ed, e François!
Cine altcineva mai imită atât de prost o potârniche?
Copiii noștri au dispărut.
Copiii voștri?
Cât timp trăiesc eu, nimic nu dispare aici.
Privește.
Vii?
Ăsta e un joc prostesc.
Prost ca mine.
Așteaptă.
- Uite. - Ce?
Lângă stâncă.
Un șarpe.
Nu se poate.
Are urechi.
Nu sunt ale lui.
Înghite un iepure.
E imens.
Dumnezeule...
Șarpele...
E șarpele lui Pétugue.
Șarpele lui Pétugue...
E prea riscant.
Îl vom trimite la grădina zoologică din Marsilia.
Oamenii își vor aminti de noi.
Și vor pune flori pe mormântul nostru.
Uite, e obositor.
Acum ți-ai făcut fapta.
Marcel!
Băieți!
Un specimen frumos pentru grădina zoologică din Marsilia.
Să-i aplaudăm pe eroii noștri.
Lăsați-mă să trec!
E Pétugue!
Doamne sfinte!
Ăsta e șarpele tău?
Al meu era de două ori mai gros.
și de trei ori mai lung.
În comparație cu al meu, ăsta e o bucată de sfoară!
Să fim caritabili. Absintul îți putrezește creierul.
Eroii din căruță.
Haideți!
Ăsta va apărea în ziar.
Bine,
nu vă mișcați.
Un zâmbet mare!
- La naiba! - Nu...
Bine, bine.
- Bravo, părinte. - Doar pantofii noștri!
Doar pantofii lui!
Iubitule...
Încetează.
E în regulă, vă recunoaștem pantofii.
Săracul Marcel! Doar dacă ea nu vă recunoaște pantofii,
ce poți să-i arăți?
- Nu-i arăt nimic. - Ce?
Dacă mă vrea, mă ia așa cum sunt.
Sau voi pleca cu capul sus.
Bailiff
16.000 de franci fără fonduri.
Ești tu, Robert.
- Marcel. - Îmi pare rău, sunt confuz.
Cum îndrăznești?
Nu poți să vorbești așa.
cu Loïs de Montmajour!
Impostorule!
Escroc!
Un escroc!
Isabelle este sus.
Du-te sus.
Penelist!
Nu ești decât un micuț Javert, domnule!
Seamănă cu bețivul ăla pe care l-am concediat.
- Cassignol. - Da, Cassignol.
Cred că s-a înecat într-un butoi de atunci.
Cassignol.
E un fiasco.
E scandalos! Scandalos!
Trebuie să părăsești clădirea până dimineață. Ultimul avertisment.
- Viermi! Ticălosule! - Mâine dimineață.
Tatăl meu s-a certat cu editorul ziarului,
un idiot gelos.
A fost angajat la Paris,
într-o poziție mult mai importantă.
Plecăm mâine.
Te-am căutat, chiar și la Conservator.
- Cum îndrăznești? - Ei nu cunosc un Montmajour.
Ai fost dezinformată. Am câștigat premiul cel mare.
- Așa te cheamă? - Spune-mi mincinosule!
Am întrebat de tatăl tău. Nimeni nu-l cunoaște!
Vrei să strici totul.
- De ce nu spui adevărul? - Adevărul?
Tatăl meu este victima unui complot. Dacă nu poți înțelege...
Ce pot să fac?
Să plângi.
Măcar asta.
Să plângi?
Am să te ajut eu.
O piesă de adio te va face să plângi.
Mai ales dacă o cânt eu.
Mamă! Tată!
- Sonny. - Ce s-a întâmplat, îngeraș?
Pari gânditor.
Poate că ne iubește, în adâncul sufletului.
Tu ești Marcel?
De unde știi?
L-am văzut pe preot făcându-ți o poză cu șarpele.
Ești foarte curajos.
E o fată bună!
Haideți.
Chiar și fără poza noastră în ziar, oamenii ne recunosc.
Poate ne vom primi statuia.
Ești foarte interesată de asta.
Nu fi așa de prost.
Haide, nu fi prost.
Hai să mergem.
Marcel!
Urmăriți acest lucru.
Haide, Marcel!
Lili!
Familia Pagnol în 1905, la "Timpul secretelor".
Câțiva ani mai târziu, Augustine a murit de boală.
Ea zace în cimitirul din La Treille, la câțiva pași de casa de la țară.
Tânărul Paul a devenit capraș
și și-a crescut turma pe dealurile din Etoile, pe care a refuzat mereu să le părăsească.
Lili din Les Bellons, al cărei nume real era David Magnan,
a murit în luptă în 1918, într-un tranșeu din nordul Franței.
Până la moartea sa, în 1951,
Joseph a frecventat cu regularitate platourile de filmare ale fiului său.
Majoritatea filmelor lui Marcel Pagnol au fost filmate pe dealurile copilăriei sale.
Subtitrare EN-RO făcută automat cu DeepL. www.deepl.com/translator (2022) (80% automatic, 20% human - dtpguy)