איפה קדירת צמר הגפן המתוק?
אני צריכה את קדירת צמר הגפן המתוק.
היינו צריכים את קדירת צמר הגפן המתוק אתמול.
אני לא רואה אותה בשום מקום.
תודה. הנה היא.
תודה.
- מכשפות ווסטווד -
איפה צמר הגפן המתוק? זו סתם קדירה פאקינג רגילה.
סליחה. אני מצטערת מאוד. סליחה.
זו העבודה הגדולה הראשונה שלי.
אלוהים אדירים. שלום.
- היי. - מסיבה מדהימה.
- תודה. - האירועים האלה מחורבנים לגמרי לרוב.
תודה.
שתיתי חמש פחיות רנץ' יותר מדי
ומאמסיטה, אני צריכה לדעת לאן נלך מכאן
כי בוונקובר יש מועדון חשפנות מטורף שמגישים בו צדפות מעולות.
תשמעי, אני… אני מנסה לתפוס את הטיסה של חמש
כדי שאוכל לראות את הילדים שלי לפני שילכו לישון.
- אבל זה נשמע כיף. תודה. - את כזו מאמה.
אני מתה על זה. זה מעולה.
אבל תגידי לי, מי כבר מתה לחגוג כל סוף השבוע בפסטיבל אוסטין סיטי לימיטס?
- המכשפה הזו. - כן, והביץ' הזו.
- בואי נבלה. - בסדר.
אנחנו נחגוג בכל עיר בצפון אמריקה וגם שבוע בסיאול.
- נשמע שזה איום. - זה מה שזה, ביץ'.
בסדר, אני צריכה לסדר… אני צריכה לסדר את הבחור שלי כאן, אבל…
קדימה, אחותי. אני מתה על המזדיינת הקטנה הזו.
שיט.
שיט, שיט.
היה שינוי בשער.
העלייה לטיסה 216 עברה לשער 41B.
שיט.
היי, את יכולה לשמור על הדברים שלי?
- מה? - הדברים שלי. את יכולה לשמור עליהם?
אני מעדיפה שלא.
תודה.
מה? אני…
- מייב -
חומד, קדימה. בואי נעבור למיטה.
קדימה. קדימה, מותק.
בסדר.
תנוחי קצת, בסדר?
- הנה אתה. היי. - היי, שותפה.
הכנתי קצת בלאדי מרי.
- תרופה להנגאובר, הבנת? כן. - קול.
מה התוכניות שלך היום?
יש כמה דברים שאשמח שתעזור לי בהם, אם לא אכפת לך.
- כן. לא. אין בעיה. - בסדר, מעולה.
אשמח לתרום.
ממש עכשיו?
- אתה יכול להעלות את זה לעליית הגג שלי? - כן. לגמרי.
איזה מהם?
כולם.
- תודה, חבר. - כן.
היי, ביץ'. ממש שום דבר. מה קורה איתך?
היי. אם אתה כבר שם, אתה יכול לבדוק אם יש גללים של עכברים?
יש לך כפפות או מסכה או משהו שאוכל להשתמש בו?
מסכות לא עובדות.
בעצם יש עוד דבר אחד שאני צריכה שתעביר.
- לא אלך! לא, לא! - את עוברת לדיור מוגן!
- לא אעזוב את הבית! - לא משנה שאת לא רוצה לעבור!
את הולכת, זקנה!
- היא נראית לי בריאה. - לא!
- למה אתה מחכה? תפוס אותה! - סלחי לי. סליחה.
- מי זו? - זה משנה?
- מי אתה לעזאזל? - אני חבר של הבת שלך.
- פשוט תרים אותה! - מה לעזאזל אתה רואה בזונה הזו?
הסיפור סגור.
- דיור מוגן קוסטל אוקס -
אני לא יודעת למה חששתי מזה.
רוצה ללכת לפנדה אקספרס?
אני לא רעב.
בסדר, יישאר לי יותר.
קויוטי עצר נשימה והכניס את המפתח למנעול.
הדלת נפתחה.
הלובי היה חשוך ונטוש.
התמונה החלה להתמקד.
זה היה הפשע המושלם, מלבד דבר אחד.
קויוטי ידע.
פאק.
בחייך. תתמקד.
צליל צעדיו של קויוטי לא נשמע מעל לזמזום השרתים.
קויוטי מצא אוצר נוסף.
אבל האם יכולות התכנות שלו יספיקו לביצוע העבודה?
בסדר. קדימה. פתור את זה.
היועץ הראשי אמר שהעסקה סגורה.
הסיפור הסתיים.
או שמא לא?
למה קשה כל כך לכתוב?
אני פשוט תקוע. מחסום כתיבה מוחלט.
אני משייט לי ואז פשוט… נתקל בחומה.
- אבל זה לא חלק מהתהליך? - כן, אפשר להגיד.
אבל זה מתסכל מאוד.
מה סילביה אומרת על זה?
אנחנו לא בדיוק מדברים על הספר שלי כרגע.
אולי זה חלק מהבעיה.
היא הבהירה לי היטב שהיא לא מאמינה בי
ושהיא חושבת שברט קויוטי מחורבן.
היא כמעט אמרה שהיא רוצה שאחזור לעבודה
ואתחיל להכניס משכורת קבועה.
היא אמרה את זה?
לא. לא במילים אלה.
מה בדיוק היא אמרה?
היא אמרה שהיא מתוסכלת מכך שלא התייעצתי איתה לפני שהתפטרתי.
בסדר, שיהיה.
אם להגיד את האמת, גם בעיניי הדרך שבה התפטרת לא מצאה חן.
זה היה מוזר קצת.
אני חושב שפרנק הרגיש שגנבת לו את ההצגה. זה היה הערב שלו.
כן? לשלוח לו הודעה?
לא נראה לי שהוא רוצה לשמוע ממך.
הוא בשיט של שנה.
הוא כל הזמן מעלה תמונות של המשפחה השנייה שלו.
גבר בן 60 עם ילד קטן, זה מעורר בי אי נוחות.
זה מוזר.
היי, לאן נלך אחר כך?
אני צריך לחזור לעבודה.
יש לי עבודה.
אני עובד כל היום.
נכון. כן.
שלום.
- היי! - היי.
לא התראינו כבר המון זמן.
- אני יודע. - שבועות.
לא הסעתי את הילדים לבית הספר כבר המון זמן.
- כמה נחמד. - לא, אני מתגעגעת לזה קצת.
כלומר, אני אף פעם לא כאן.
בסוף השבוע הבא אני נוסעת למשהו שנקרא אוסטין סיטי לימיטס.
להקת "דיי מייט בי ג'יאנטס" תבצע את כל השירים
מהסדרה שלנו "טין רובוט" ואני אחראית למסיבה שאחרי ההופעה.
- זה נשמע כיף. - זה היה כיף בהתחלה,
ועכשיו אני מתגעגעת לילדים שלי ולמשפחה שלי ולחיים שלי.
רק התבדחתי. זה לא נשמע כיף.
צפית ב"טין רובוט"? הסדרה הזו מחורבנת.
כן, צפיתי בה. אנחנו מארגנים את כל המסיבות שלהם.
דרך אגב, הסדרה לא נועדה לנו. היא לילדים בני עשר.
אני יודעת. סאם גרם לי להתמכר לה.
אבל טורי ספלינג קורעת אותי מצחוק כאימא הרובוטית.
אני מתה על הקאמבק שלה, האשטאג הקיץ הלוהט של טורי.
מה הבעיה שלך? למה את צופה בסדרה הזו?
אני מנסה להתחמק מוויל.
מה קורה עם ויל?
אלוהים אדירים. מאיפה להתחיל?
הוא גר אצלי כבר שבועות.
אין לי מושג איך הוא נעשה בעיה שלי. אני מכירה אותו רק בקושי.
הוא עושה משהו?
את יודעת, אירוע פופ-אפ לבר קטן ומחורבן. אני פשוט…
האמת היא שאין לי את רוחב הפס הדרוש.
הוא עורך אירוע פופ-אפ?
כן, זו הייתה הצעה שלי. הוא מנסה למשוך משקיעים.
- הוא לא סיפר לך? - לא.
אנחנו… לא ממש בקשר.
אני מבינה למה הפלת אותו עליי.
הבעיה היא שעכשיו אני לא יודעת איך להיפטר ממנו.
בלתי אפשרי להיפטר ממנו.
ניסיתי הכול.
כן.
יש דבר אחד שאני חושבת שלא ניסית.
זה היה מפתיע.
- כן, זה הפתיע גם אותי. - כן.
אני מזהירה אותך, אני ממש חונקת.
יש לי המון בעיות עם אבא שלי.
מגניב.
- אולי עדיף שלא אמשיך לגור כאן. - אוי, לא.
- אבל אם אתה מרגיש כך, אני מבינה. - כן, זה עלול להיות מוזר.
- אבל תודה. - תודה לך.
היי. שוב תודה שאתה מרשה לי לישון כאן, אחי.
אני יודע שלא פשוט לך כרגע
עם מעצר הבית והכול.
אחי, אין שום בעיה.
אתה ואני ממש משפחה.
זה הקטע שלנו. אנחנו תומכים זה בזה.
כן, לגמרי. משפחה חורגת לשעבר, אבל אני מעריך את זה בכל זאת.
אבל אני רוצה לבקש ממך טובה.
אתה מוכן לקפוץ למכולת ולקנות לי עוד משקאות אנרגייה צלזיוס?
- בשמחה. - אדיר. מעולה, אחי.
- תודה. כן. - אני מעריך את זה, אחי.
- בשמחה. - אוהב אותך, בנאדם.
יש לך משחקי וידאו על זה? זה…
מתי נראה לך שתצא?
אתה רוצה שאלך עכשיו?
כן, אחי. זו פאקינג בעיה או משהו?
הגעתי לכאן לפני 15 דקות.
הבאתי לך שישייה כשהגעתי.
פאקינג סיימת אותה, אחי.
אתה עושה צחוק? תעשה חישוב, ויל.
עומר, היית מאמין עליו?
הייתי מבקש עוד צלי אילו לא הייתי צריך עוד צלי?
לא, פשוט לא.
אולי תשתה פחות פאקינג צלי, חשבת על זה?
למה? כלומר… המשקה הזה 100 אחוז טבעי.
אין חומרים משמרים, אין חומרי טעם וריח.
הוא טבעי טבעית.
כלומר, מוכח לחלוטין שצלי עובד.
מה נסגר? זה ממש לא אומר שום דבר.
זה משקה. הוא לא יכול לעבוד. זה פאקינג משקה.
זה אומר שמוכח קלינית שצלזיוס עובד.
מה "עובד" אומר? זה פאקינג משקה.
- מוכח קלינית שהוא עובד. - מוכח שכל דבר עובד.
- אילו היית עורך מחקר, היית יודע. - באיזה אופן?
- במרפאה. - על מה אתם מדברים?
זה לא הגיוני. מה אתם עושים במקום הזה?
- היית מאמין עליו? - לא, אני לא מבין.
אתה פאקינג מתחרפן כי אתה מכור לצלזיוס.
כמה פחיות של החרא הזה אתה שותה ביום?
- אחת עשרה, ביץ'. - זה יותר מדי, ביץ'.
מוכח לגמרי שזה עובד.
- זה פאקינג לא אומר כלום. - על מה אתה מדבר?
תפסיק להגיד את זה. אתה פאקינג משתגע לגמרי, בנאדם.
אלוהים!
על הארגז כתוב שאמורים לשתות רק שתי פחיות.
בדיוק. צלזיוס אומרים לך לא לשתות צלזיוס.
- הם חייבים להגיד את זה. - הם פאקינג לא חייבים להגיד את זה.
זה חוק מדינה או משהו.
איזה משקה בכדור הארץ אומר לך לא לשתות אותו?
ויל! חברים. ויל, תפסיק!
לא אתרום להתמכרות שלך לצלזיוס.
תגיד לו לקנות לך פאקינג צלזיוס.
אתה עברת לגור כאן, אז אתה פראייר הצלזיוס.
אז אם אתה רוצה להפסיק להיות פראייר הצלזיוס,
אתה צריך לגרום לאדם נוסף לעבור לגור כאן ואז הוא יהיה פראייר הצלזיוס.
אז אם אמצא אדם נוסף שיסכים לעבור לגור בדירה שלך,
לא אצטרך להמשיך לקנות לך צלזיוס?
- כן, בהצלחה. - לפי ההיגיון הזה,
אלף פאקינג אנשים יגורו כאן
רק כי אף אחד לא ירצה לקנות לך צלזיוס כל היום.
- זה יהיה אדיר. - אני לא אלרגי לחברים.
- זה יהיה מעולה. - זה כיף.
יהיה אדיר שיהיו יותר אנשים במשחק של רג'י.
בנאדם, אתה רציני? אתה… ברצינות…
ויל, אתה מלחיץ אותנו עם הקטע של התחתיות.
- למי אכפת? - אתה צודק. לא אכפת לי.
אתה יודע מי מעולה? קייטלין קלארק.
- אני מת על קייטלין קלארק. - בנאדם, אתה מחורפן לגמרי.
אתה לא מסוגל להישאר בנושא אחד יותר משתי שניות.
אני רוצה לעשות את מה שריאן ריינולדס עשה לכדורגל
אבל ב-WNBA.
- זה יהיה אדיר. - אתה תהיה הבעלים של קבוצה ב-WNBA.
אתה לא יכול לצאת מהבית, בן זונה.
היי, עומר.
יש לי פופ-אפ בסוף השבוע.
תוכל לעזור לי להעביר כמה חביות בירה?
לא.
אני בכדור פורח.
הבנאדם מזיין מישהי באופן מדומה באמצע הסלון שלך כששנינו כאן.
באמת? מה אתה רואה?
בעיקר תחת וקקטוס סגוארו.
אני שמחה מאוד.
ברוכה הבאה למושב האהבה הלבן, ידידתי היקרה סילביה גריבס.
אז סילביה, ספרי לנו על המסע שלך.
אני כרגע מתכננת אירועים שעובדת בחברת הפקה.
אנחנו מתים על "תעלומות דרסי הצעיר".
אנחנו תומכות במייסון גרנד.
אז סילביה, היית אומרת שאת המפרנסת בבית שלך כרגע?
אפשר להגיד שכן.
כן. זה לא קרה קודם לכן.
ואיך התחושה?
וזכרי, אל תחששי להגיד את האמת.
את במושב האהבה הלבן. סמל מסחרי.
ספרי את הסיפור שלך. הוא יעניין אימהות מאוד.
התחושה טובה.
כן. מאתגר ובודד לפעמים
לנהל עסק משלך… עסק קטן,
אבל אני מרגישה מוערכת.
אנשים לא מדברים על זה,
אבל חזרה לשוק העבודה…
אחרי שגידלת שלושה ילדים…
שוברות את תקרת הזכוכית עם קייטי פילדס
מוגשת בחסות זיפרקרוטר.
זיפרקרוטר הם ספונסרים של התוכנית?
לא, אבל נכון שזה נשמע מעולה?
וחזרנו.
וואו.
- זה באמת הכרחי? - כן, זה הכרחי.
את נהנית?
אני נהנית מאוד.
- לא, תתנהגי טבעי. - בסדר, סליחה.
היי, אה, אחר צהריים טובים.
וואו, זה נס.
חביות הבירה יעזבו את החצר שלי סוף כל סוף.
כן. הכול… מסודר ומוכן לדרך.
- רק אתה כאן? - כן, אף אחד לא רצה לעזור לי.
אבל אני אסתדר. הכול טוב.
יופי.
אוי, פאק.
נו, באמת.
- פאק. נו כבר. - היי, היי.
אפשר לעזור לך? אתה הורס לי את החצר.
לא, אני… צ'רלי בבית?
זה כבד מאוד, הוא חזק בטירוף.
הוא לא כאן, אבל אני יכולה לעזור.
ניסית פעם צלזיוס, דרך אגב? זה פאקינג מעולה.
זה טבעי לגמרי ומוכח קלינית שזה עובד.
- מה זה אומר? - זה אומר שמוכח קלינית שזה עובד.
- מה זה אומר? - זה אומר…
אם את רוצה לדעת אם זה יעבוד,
התשובה היא כן כי הוכיחו זאת קלינית.
- זה יעבוד למה? - זה פשוט יעבוד.
- זה מוכח קלינית. - אני לא מבינה למה אתה מתכוון!
קחי, את חייבת לטעום.
- מנגו? - גלקסי וייב.
- וואו. - כן.
- התסיסה מוצאת חן בעיניי. - זה טוב.
בסדר, בעצם, אל תשתי הרבה כל כך ומהר כל כך.
יש בזה המון קפאין.
- כן. - קפאין לא משפיע עליי.
- אני מקווה שלא. - בסדר.
- קדימה. - אחת, שתיים…
כן, הנה…
צריך לנדנד את זה. נדנד!
לנדנד את זה!
אני לא מאמינה שזה טבעי לגמרי.
- ממש טבעי לגמרי. - אני לא מאמינה.
- אני יודע. זה מטורף. - זה מדהים.
- לך תזדיין, תה ירוק. - לך תזדיין, תה ירוק!
בסדר! זה מתפקד. מוכח קלינית שזה מתפקד.
- מוכח קלינית שזה מתפקד. - מתה על זה. מעולה.
בסדר, העברנו שתיים. רק עוד שתיים.
- ואת כל שאר השטויות. - כן.
תודה רבה על העזרה, דרך אגב.
- זה אימון הכושר שלי החודש. - נחמד.
איך נזיז את הענק הזה?
את מלפנים ואני מאחור?
זה מה שהיא אמרה. כן!
קייטי אמרה לי שאתה מארגן פופ-אפ בסוף השבוע.
כן, חשבתי שזו דרך טובה לגייס כסף לבר קטן ומחורבן.
מעולה. אנשים יתלהבו שחזרת לבשל בירה.
כן, שכרתי מקום תעשייתי בעיר, קיבלתי את רשימת התפוצה של לאקי פני.
אזמין את כולם, אעשה את כל עניין הרשתות החברתיות.
- זה מדהים. - בסדר. זה גדול מאוד.
שנמתין לצ'רלי?
לא, אני חזקה בזכות צלזיוס.
כן, זה נכון.
- בסדר, תרים… - בואי נעשה את זה. אחת, שתיים, שלוש…
פאק!
- כבה את זה! - שיט! אוי, לא!
אני לא יכול! זה פאקינג תקוע! שיט!
- את בסדר? - אלוהים אדירים.
- את בסדר? - אני בסדר. בסדר.
טוב, אז צריך להציל את הבירה שלי!
- אלוהים. - לא אוכל לערוך פופ-אפ בלי בירה!
- אלוהים. - עצור, חתיכת זין!
- זה מטורף. - תעזרי לי. תביאי מכלים.
- צאי מזה ותביאי מכלים. - אני מטפלת בזה.
- אלוהים. האיי-פי-איי המעוננת שלי. - אלוהים. הבאתי דלי.
- הבאתי דלי קטנטן. - פאק. תודה.
איזה זין!
תראה את זה. הם קטנטנים!
אכלת אותה!
- עזרי לי! - אני באה.
- אוי, לא! האיי-פי-איי המעוננת שלי! - אלוהים אדירים.
היא עדיין טעימה.
אני חושב שהצלנו את האיי-פי-איי המעוננת, או לפחות 70 אחוזים ממנה.
קחי, תלגמי. מגיע לך.
כל החצר שלי מוצפת בבירה.
כן, אלה 30 האחוזים האחרים.
הילדים שלי משחקים כאן.
יש כאן ריח כאילו בית אחווה התהפך על הדשא.
אני יודע. תירגעי. השמש תשרוף את זה.
- אמרת לי להירגע הרגע? - כן, השמש תשרוף הכול.
- אל תדאגי. - זה לא מצחיק.
תשמעי, יש לך נפילת צלי. זה קורה.
את רק צריכה עוד צלזיוס. את תהיי בסדר גמור.
- אני רצינית. - זה דווקא היה מצחיק מאוד.
היית צריכה לראות כמה רחוק עפת.
זה היה אדיר.
אילו היו כאן מצלמות או משהו, היית נעשית ויראלית, מפורסמת.
אבל קודם כול אני צריך להבין איך להעביר את כל הבירה הזו לעיר.
אלוהים' נמאס לי לגמרי מזה שאתה בא
ודופק הכול ואז פשוט הולך.
הפכת את החצר שלי לרחוב ברבן.
התנצלתי!
לא התנצלת.
את צודקת.
- עדיין לא התנצלת. - כי זה לא קרה באשמתי.
את שברת את זה. עשית את זה לעצמך.
- אתה מאשים אותי? - אני לא מאשים אותך.
אני אומר שאילו היינו במשפט,
את היית אשמה בזה שנשפכה בירה.
אתה זורע תוהו ובוהו בחיים של כולם!
כל אדם שנקרה בדרכך… כאוס מוחלט!
- מה זה פאקינג אמור להביע? - נמאס לי שאתה הורס לי את החיים!
- על מה את פאקינג מדברת? - קלקלת את בעלי.
- מה… לא נכון. - כן נכון.
אמרת לצ'רלי להתפטר.
נכון. באמת אמרתי. הרגע נזכרתי.
כן, הלכנו יחד, הוא נקע את הקרסול
ו… כן, אמרתי לו שכדאי לו להתפטר.
למה אמרת דבר כזה?
במשך כל החיים שלי אף אחד לא שמע
באף עצה שפאקינג נתתי.
אני לא פאקינג יודע.
הוא אמר לי שהוא רוצה להתפטר, אז אמרתי לו להתפטר.
מה את פאקינג רוצה ממני?
למה הוא בכלל ניהל את השיחה הזו איתי?
הוא אמור היה לנהל אותה איתך. אתם צריכים לעבוד על התקשורת ביניכם.
- זה העניין. - אתה באמת…
- נותן לי עצות על נישואים? - נראה שכן. מישהו צריך לעשות את זה, אז כן.
כן, אתה בדיוק האדם המושלם לקבל ממנו עצות על נישואים.
תראה אותך. החיים שלך הם אסון.
- מה זה פאקינג אמור להביע? - מה אתה…
בדיוק מה שנשמע לך שזה אומר.
לפני שבאת המצב שלי היה פאקינג סבבה.
גרתי באחוזה על החוף.
הייתי מאורס לאישה מקסימה
ואת דפקת הכול.
והכול באשמתי.
כן, זה לא היה קורה אילולא את.
בסדר, אתה יודע מה? אם אתה באמת מרגיש כך…
- אני באמת מרגיש כך. - כן, אז אנחנו צריכים הפסקה.
בדיוק התכוונתי להגיד שאנחנו צריכים הפסקה. לפני שאת אמרת.
- אני אמרתי את זה קודם! - פאק! פאקינג לעזאזל.
בבקשה. קחי את החרא הזה. תתמודדי עם זה.
מה אני אמורה לעשות בכל הבירה הזו?
אני לא יודע. אני לא יכול להגיש אותה.
אאבד את רישיון המטבח המסחרי שלי.
היא תתקלקל עד שהפופ-אפ יתחיל.
- גם אני לא רוצה אותה! - גם אני לא!
- היי. - היי, מה קרה?
דברים של ויל. החצר הפוכה לגמרי. אטפל בזה.
בסדר. טוב, אני נוסע להונדה כדי למכור את המיניוואן.
איך תחזור?
לא יודע. אסע באובר.
אני יכולה לנהוג במיניוואן. אתה תיסע אחריי ונחזור יחד.
- לא אכפת לך? - לא, אני רק צריכה להתנקות.
כן, בסדר.
יש כאן ריח של בירה.
איך מתקדמת הכתיבה, בייב?
האמת היא שאני תקוע קצת.
- באמת? - באמת.
זה לא נורמלי?
יש ימים שאני בקצב טוב
ואני מרגיש שזה הגיוני,
אבל יש ימים שזה פשוט… אני לא יודע.
אני מרגיש שזה פינוק, אני מרגיש שזו…
אוננות.
אני לא יודע, אולי כדאי שארד מכל העניין.
לא. לא כדאי שתרד מזה.
את לא חייבת להגיד את זה.
אני לא סתם אומרת את זה, בסדר?
אני מאמינה בך, בייב.
- חומד, לא קראת את הספר. - קראתי את הספר.
קראתי אותו והוא מעולה.
תודה.
במשך רוב הנישואים שלנו אתה היית המשענת.
אתה תמכת בי, בסדר? והגיע תורי לתמוך בך.
פשוט לך על זה. אני רוצה שתלך בעקבות החלומות שלך.
אם זה אומר שעלינו להזמין את ברט קויוטי לנישואים שלנו,
אז נראה שאנחנו שלישייה עכשיו.
תודה. זה… זה ממש…
- זה משמח אותי מאוד. - כן.
אבל רק שתדעי, ברט קויוטי לא יתביית לעולם.
אני יודעת. זו הייתה מטאפורה.
- בסדר. רק רציתי לוודא. - כן.
בסדר.
תודה.
אתם יכולים להוציא את החפצים שנותרו ברכב שלכם
לפני שניקח אותו לבדיקה?
- בטח. - כן.
וואו.
בסדר.
כן.
אוי, לא.
אנחנו כבר לא צריכים את זה.
- בייבי מאם-מאמס. - בייבי מאם-מאמס.
זוכר שזה היה הדבר היחיד שמייב הסכימה לאכול?
זה היה הדבר היחיד שהיא הסכימה לאכול.
אלוהים…
אלוהים אדירים.
מה!
- וואו! - אלוהים אדירים.
וואו.
סיימון היה שמח מאוד אילו היינו מוצאים את זה לפני חמש שנים.
כן.
האובדן של מה הרס את כל הטיול לכרמל.
זה היה איום.
אלוהים אדירים. שרביט.
הוא בטח כאן כבר עשר שנים.
זוכר כשפרנסס נהגה ללבוש את השמלה הזו?
היא לא פשטה את שמלת הפיה במשך שישה חודשים.
היא הייתה חמודה מאוד.
היא הייתה מטונפת מאוד.
היינו צריכים לנקות את המכונית הזו יותר.
כן.
זה פשוט עצוב.
- אני לא רוצה להמשיך לעשות את זה. - כן.
זה קורה הרבה. פשוט תנו לזה לצאת.
היי.
רק שתדעי, את תמיד היית המשענת שלי.
משענת משוגעת ונוירוטית שלי.
אני אוהב אותך.
תודה, בייב.
להתראות, הונדה אודיסי 2012.
להתראות.
בסדר, אני צריכה ללכת.
- אני צריכה לתפוס טיסה. - כן. עשית כבר צ'ק-אין?
- מבשל בירה מקומי פותח "בר קטן ומחורבן" -
- אחרי פופ-אפ מוצלח, ויל זיסמן משיק מיזם חדש. -
פאק.
שיט.
אתה מוכן לחתום?
כן.
ברכותיי.
בסדר. לכאן.
נחמד.
כן.
נחמד.
- לא סתם בירה -
בסדר. תדליקו!
- בר קטן ומחורבן -
היי!
כן. קרי, זוכרת שאמרתי לך?
לא אוכל לארגן מסיבה ל"סירחון משפחתי" ב-11. זה יום ההולדת של מייב.
אז תביאי את השרמוטה.
היא בת שבע!
טוב, יש לך בעל, לא?
אוי, שיט. מצטערת, בייב. אני חייבת לענות.
אני לא רוצה להתרברב, אבל זו סגנית הנשיא של מחלקת סחורה גלובלית.
בסדר.
כן, היא ואני נשתכר הערב בטקס בחירת הילדים, אז…
מקנאה?
ביי, זונה!
היי, חתיכת מזדיינת מלוכלכת. את מוכנה לשתות?
- ויליאם זיסמן דרושה פעולה מיידית -
היי!
- שלום. - מה נשמע?
טוב. מה שלומך?
טוב. טוב מאוד. מעולה. כן.
בעוד כמה שבועות אפתח את בר קטן ומחורבן.
- וואו, זה מרגש. - כן. כן, מגניב מאוד.
- קראתי על זה בל"א טיימס. - מה איתך? אתם עורכים מסיבה?
כן. זו מסיבה לכבוד הספר של צ'רלי.
- מה את אומרת? - כן.
רגע, הוא הוציא לאור את הספר שכתב?
טוב, הוצאה לאור עצמית.
כן, זה הגיוני יותר.
כן, הוא מצא אתר שאפשר להעלות אליו את הקובץ
והם הופכים אותו למשהו כרוך בספירלה שנראה כמו ספר!
כן, זה ספר.
- הוא מאושר מאוד. כן. - מעולה.
אדיר.
איך… איך כל השאר?
טוב, אני עסוקה. אני מארגנת המון מסיבות תאגידיות.
- מרבה בנסיעות. עסוקה מאוד. - נחמד. נכנסת לעולם התאגידי.
- טוב, כן. - בכל אופן, הנה ה… כן.
- תודה רבה. אני מעריך את זה. ו… כן.
- בהצלחה בכול. - בהצלחה לך. כן.
בהצלחה בחיים ובמשפחה וכל זה.
- בסדר. נתראה. כן. - בסדר.
מה נסגר?
אוי, לא! אלוהים פאקינג אדירים!
שיט! פאק!
בני זונות! אלוהים אדירים, לא.
למה זה קורה לי?
למה אתה שונא אותי, אלוהים?
זו לא בעיה שלך. זו הבעיה שלו. לא שלך.
- למה? - אל תצאי לשם.
נכון, חמוד? הוא ילך בסוף, נכון?
אוי, פאק!
אתה בסדר?
ג'וני 66 שלחו לי איסור תחרות.
מה כתוב?
כתוב שאסור לי לפתוח את הבר שלי.
זה אמור היה להיות בעוד שבועות ספורים. השקעתי המון כסף וזמן…
אני פאקינג לא מאמין שג'נה עושה לי דבר כזה.
אני מצטערת, חבר,
- נראה שהיא עדיין כועסת מאוד. - כן.
מה לעשות?
אני חושבת שכדאי שתמשיך איך שאתה רוצה להמשיך.
מה זאת אומרת?
אני לא רוצה להגיד את הדבר הלא נכון ולהרוס לך את החיים שוב.
את לא הורסת לי את החיים, בסדר?
את… עוזרת לי לשפר את החיים שלי.
את היחידה שדיברה אליי בכנות
ופשוט קל יותר לצעוק עלייך מאשר להתאפס על עצמי.
תודה.
אני מרגיש שאני בדיוק הלוזר שג'נה אמרה שאני תמיד.
לא נכון.
- כן נכון. - לא נכון.
אתה יודע מה? האמת היא שאני חושבת…
שאתה צריך לנסות לשנות את דעתה.
זה נראה קרב אבוד.
הייתי מנהל בכיר בחברה הזו
ואם תוסיפי לזה את כל העניין האישי,
הם לא ישחררו אותי מזה לעולם.
אתה לא יודע מה יקרה.
פוצצתי לאבא שלה את העין ונטשתי אותה בחופה.
אתה עדיין לא יודע מה יקרה, אתה לימדת אותי את זה.
אתה אמרת לי לפנות לעולם התאגידי
ועכשיו אני מתכננת מסיבה במרכז הכנסים אנהיים
לחבורת לייזר קראטה.
מה זה חבורת לייזר קראטה?
הם כמו פאוור ריינג'רס,
אבל… אתה יודע, הם להטב"קים.
אני מנסה להגיד שאני עושה את זה בזכותך.
באמת תעשי את זה?
בטח. אפשר לנסוע ברכב החדש שלי.
לא עוד מיניוואן?
- לא, קניתי משהו יוקרתי יותר. - מה?
הונדה סי-אר-וי.
אני לא יודע מה זה.
דמיין את הרעיון הכי גנרי למכונית. כזה.
- הבנתי. תודה. - כן.
אלוהים אדירים.
יש! פאקינג הצלחתי!
זה סימן!
ניצחת את הרובוט הקטנטן.
בואי נלך להציל את בר קטן ומחורבן! כן!
שילך להזדיין.
- סן דייגו -
מה אם אנסה להיות מתוק? את מבינה?
בסדר, תן דוגמה.
"היי, אני יודע שהיו בינינו חילוקי דעות,
אבל זה משפיע מאוד על יכולת ההשתכרות שלי, פינגוויני".
- "פינגוויני"? אתה משוגע? - נכון, אסור היה לי להגיד את זה.
ברגע שזה יצא מהפה שלי, חשבתי, "לא. אל…
- אל תזרוק 'פינגוויני' ברגע כזה…" - היא תהרוג אותך.
- "אתה פאקינג משוגע?" - לא.
אולי כדאי שאלך בכיוון ההפוך. איכנס לשם תוקפני.
- בסדר. כן. - כאילו…
"שחררי אותי מהפאקינג עסקה הזו
או שהצוות הפאקינג משפטי שלי ייכנס לך לפאקינג חור תחת".
בסדר, אני חושבת שתדע מה לעשות כשתראה אותה, בסדר?
- אף אחד לא מכיר אותה כמוך. - נכון.
- את באמת חושבת שזה יעבוד? - אני בטוחה.
- בסדר. תודה. - כן.
- קבוצת המסעדות ג'יי רב -
אוי, לא, היא עסוקה מדי בשביל שטות כזו.
לא, לא. אתה לא יכול להיכנס לשם.
- ג'נה לואיס מנכ"לית -
הלו? אתה לא יכול להיכנס לשם.
ג'נה, אנחנו צריכים לדבר.
צ'או, אריוודרצ'י.
אלוהים אדירים. מה אתה עושה כאן?
את חייבת לשחרר אותי מאיסור התחרות.
היי! אלוהים אדירים. מה קרה? הצלחת?
במובן מסוים.
שכבנו ואז היא אמרה לי ללכת להזדיין.
- וואו. - כן.
היא מוכנה לעשות איתך סקס ברגעים מוזרים מאוד.
אף פעם לא הבנתי מה מדליק אותה. היא הייתה בשיחת ועידה
- במשך כל הזמן. - בסדר.
- היא אפילו לא השתיקה את הטלפון. - לא, תודה.
- הייתי חייב להיות בדממה. - לא.
וזה קשה לי כי אני מאהב קולני מאוד.
- לא. - אני כן.
- שאלת. - לא נכון.
- שאלת. - ממש לא שאלתי.
אני לא יודע מה אעשה עכשיו.
אתה יכול לפתוח בר משלך.
אני לא יודעת איך, אבל זה יקרה, חבר.
- אני מאמינה בך. - תודה.
רוצה לחזור אליי ולשמוע הקראה בקול של ברט קויוטי?
את יודעת מה? דווקא כן.
- היי, רוצה לשמוע משהו קורע? - תמיד.
שכבתי עם קייטי.
- אלוהים! - אלוהים אדירים.
זו מכונית חדשה לגמרי!
למה היית חייב לספר לי את זה?
- סליחה. - מה הבעיה שלך?
- חשבתי שזה יעודד אותך. - ניסיתי להתרכז!
- זה היה עיתוי גרוע. - פאק.
"ווטסון נבח.
קויוטי הסתובב ואמר, 'שקט'…"
"קויוטי הביט בשעון. השעה הייתה 16:58.
הוא תפס את מסמך יישוב הסכסוכים החלופי
ורץ לבית המשפט לערעורים
בתקווה שיגיע לפני שהמשרד ייסגר ב-17:00".
וואו.
וואו. אל תפסיק שם, אחי. בחייך.
היי, אל תפסיק.
אתם יכולים לקנות עותק של הספר כאן
או להוריד את כולו באפליקציית דודלידו.
אבל אני רוצה מאוד להודות לאשתי
שתמכה בי והייתה סבלנית בזמן שכתבתי את הספר הזה.
וגם לילדים שלי. תודה.
ודיאן, תודה לך על כל העזרה בשאלות המשפטיות
הקשורות לנדל"ן.
בשמחה.
האם יש שאלות לפני שנפתח שמפניה?
כן?
איך אתה חושב על דברים כאלה?
טוב, את יודעת, הם פשוט צצים.
זה היה הגיוני יותר בעיניי אילו קויוטי היה משתמש בווי-פי-אן.
רשת וירטואלית פרטית.
- בסדר. תודה, פול. - אין על מה.
עומר.
איך אתה כותב הרבה כל כך בלי לחטוף תסמונת תעלת מפרק כף היד?
יש לי מקלדת שתומכת במפרקי הידיים בזמן ההקלדה.
אשלח לך קישור באמזון.
לא.
עומר, מה אתה עושה כאן?
הכנסת את זה ליומן העבודה, אז באתי.
כשהשקתי את בוס מאמה תעשיות
גיליתי שעבודה לבד מאפשרת לי את החופש היצירתי
לרדוף את כל תחומי העניין שלי תחת מטרייה אחת.
סליחה, יש שאלה?
לא. זה הכול.
- כן? - אימא שלי יצרה ספר מהסיפורים שלי
והוא נראה בדיוק כמו הספר שלך.
- מעולה. - שנינו סופרים. אנחנו אותו דבר.
כן.
בסדר. טוב, יש עוד שאלות?
בסדר, אני חושבת שהגיע הזמן לפתוח את השמפניה.
- כן. - תודה שבאתם!
תודה!
- עונת הגישור -
- רומן של ברט קויוטי מאת צ'רלי גריבס -
אז מה חשבת?
הוא מעולה. יש בו המון מילים.
אני יודע שהוא לא טוב במיוחד.
שמע, לא תזיק לו קצת עריכה.
סטיוארט, אני לא אידיוט. אבל אשתפר.
צפיתי בנאום TED
שדין ר' קונץ אמר בו שצריך לכתוב לפחות חמישה רומנים
לפני שמוכנים לפרסום.
ובינתיים,
אני חושב שאני מוכן לחזור לעבודה.
באמת? זה יהיה מעולה.
אבל מה עם ברט קויוטי?
אני לא יודע. לילות, סופי שבוע.
האמת היא שאני מתגעגע לשהות עם אנשים.
מעבר לזה, כשאני עובד בבית, אני…
אני מאונן הרבה.
אחותי, אני מבין. במגפה זה היה אכזרי.
כן.
נמצא פתרון כלשהו. נשמח אם תחזור. כולנו נשמח.
סלח לי, אתה מוכן לחתום על הספר שלי?
כן. בטח.
לא פגשתי סופר אמיתי מעולם.
מעולם לא כינו אותי סופר.
תודה.
אתה בוכה?
לא.
למה אנשים תמיד שואלים אותי אם אני בוכה?
- כי אתה בוכה הרבה. - אני רגשן.
קיבלתי רישיון בדואר. התמונה נראית מוזרה, נכון?
- רישיון נהיגה פרנסס ברנדט גריבס -
- מה פתאום? את נראית פצצה. - כן. את צודקת.
בואי נצטלם עם הרישיון שלך.
אלוהים. כן. מדהים.
פול, אתה מתוק. אתה לא חייב לשחק עם הבן שלי. זה בסדר.
לא, זה בסדר. הוא מלמד אותי איך לערוף לו את הראש.
לא! לא כך. אתה…
- זו מכה מטאורית… - טוב…
ואתה אמור להשתמש בזעמו של קיפאון עתיק. זה…
אתה צריך להסביר… אל תיקח את זה. אני…
היי, בואו נשמור על נימוס, חבר. תהיה מנומס.
- בסדר. קח את זה ותערוף אותו. - אני יכול.
- לא כך. - שמע…
- תן לי להראות לך. - אני עושה מה שהסברת לי.
- אני עושה מה שהסברת. - נמאס לי. זהו זה.
חשבת פעם על פודקאסט משלך?
אני מרגישה שזה מתאים לך.
תודה רבה. אני לא יודעת אם…
שלום.
היי.
- ביי. - ביי.
הממשל כבר הודה שיש עב"מים, אז…
- אני יודעת. - ויל.
- היי, מזמן לא התראינו. - היי. טוב לפגוש אותך.
- כן, מה קורה? כן. - טוב לפגוש אותך. כן.
איך הולך?
לא משהו. קיבלתי איסור תחרות מג'וני 66.
הייתי אמור לפתוח בר משלי, אבל עכשיו הכול נדפק.
איסור תחרות. כולם חותמים, כולם מתחרטים.
כן, החדר הזה מלא בעורכי דין.
- מישהו מכיר דרך להתחמק מזה? - כן.
האמת היא שאיסור תחרות הוא בעייתי.
הדרך הבטוחה היחידה לעקוף איסור כזה
היא שמישהו אחר יהיה הפנים של החברה.
- בסדר. - כן, תוכל לשתף פעולה
בבר החדש עם אחד החברים שלך מלאקי פני.
כולם בדרך לעמוד למשפט על פשעים פדרליים,
אז הם כנראה לא שותפים מוצלחים.
כן.
יש עוד מישהו שיוכל להיות שותף שלך?
תראו, תראו!
- לא. בסדר, לא, לא. - אוי, לא.
אסור שג'סיפה והכלב יהיו יחד.
- ג'סיפה. נו, באמת. באמת. - אתה יכול לטפל בזה בבקשה?
כלומר…
- כלומר, חבר… - חברה.
אתה ואני כשותפים עסקיים זה רעיון איום.
- אני צודק? - כן, זו תהיה קטסטרופה.
- רעיון איום ונורא. - כן.
את תזכי לבלות יותר עם המשפחה שלך.
אבל אני גם לא אוהבת בירה.
אז אם נעשה את זה, נצטרך לכלול גם יין.
זה ויתור שאני פתוח אליו.
בסדר. אז אני קולטת שאם אני הפרצוף של החברה,
אז טכנית, אני הבוסית שלך.
- אתה תעבוד אצלי. בסדר? - בעצם את תהיי הבוסית שלי.
בסדר? אני בוחרת בך לתפקיד.
- כן. - יש לך המלצות?
כן. אנחנו באמת מדברים על שיתוף פעולה עסקי?
- באמת? - אני חושבת שכן.
אני בעניין. זה עשוי להיות כיף.
זה עלול להיות אסון.
אנחנו? אסון? אני… זה לא נראה לי אפשרי.
מה כבר עלול להשתבש?
תרגום: אסף ראביד