ДАЛІ… «ЖАХИ В ПРОХОДІ» З ПІТЕРОМ ТА ЕЛІОТОМ
«КАРНАВАЛ САТАНИ» «БЛАДІ РЕЙНЗ ПІКЧЕРЗ»
У церквах пусто, але карнавали заповнені.
Злий клоун потрошить священника апаратом для солодкої вати.
У фільмі є така сцена. Як…
Думаєте, тут недоречні історії про вищі сили?
«Диявольський сарай», «Пекло й прокляття», «Янголи в клітках» — це тільки цього року.
Яка справжня природа зла? Як ми маємо з ним боротися?
Маніпулятивний, псевдорелігійний мотлох.
Мені ніяково про це говорити.
Про це всі говорять.
СЕРІАЛ NETFLIX
«ЖАХИ В ПРОХОДІ»
Мати лишила мене в церкві, коли мені було два місяці.
Була середина зими.
Її тоді ніхто не помітив.
Наступні десять років я провела в церкві св. Йосипа.
Радуйся, Маріє, благодаті повна.
Господь з Тобою.
«БО ВСІ ГРІШИЛИ Й ПОЗБАВЛЕНІ СЛАВИ БОЖОЇ» ДО РИМЛЯН 3:23
Я була дивною дитиною.
Проблемною.
Черниці вважали мене зіпсованою.
СЛАВА ГОСПОДНЯ
Що це?
-Я не знаю. -Ти не знаєш, що це?
Це інше місце.
Там щось є.
Знаю, звучить божевільно.
Але це почуття сильнішало.
Я знала, що є інше місце.
І не могла описати, тож доводилося його малювати,
щоб туди не падати.
Як довго у вас були ці видіння?
Доки мене не забрала названа мати, Лайла.
Вона померла навесні.
Від інсульту.
Співчуваю.
Не знаю, чи це стрес, чи горе, чи…
клятий нервовий зрив,
але я знов почала бачити це лайно, чи скоріше…
відчувати.
Щось міняється, і…
я не можу думати, дихати, я…
Я наче знов та налякана дівчинка.
Ви мені допоможете?
Так, думаю, ми зможемо розробити техніки
для боротьби з тривожністю, яка вас непокоїть. Добре?
Добре.
Гаразд.
Привіт, як справи?
-Клео! Пробач. Сидіти! -Ні, усе добре.
Ти гарна дівчинка, так?
Це Клео. А це Мелоді.
Гарна дівчинка, Клео.
-Іди до мене. Заспокойся. -Так? Молодець.
Пробач.
Усе, сидіти.
Кінець сесії з пацієнткою Мелоді Пендрас, 24 лютого 1993 року.
Ти послухав ті записи?
Кілька.
Було щось цікаве?
Ще не знаю.
Гаразд, з приводу того листа.
Пункт 60 уставу факультету:
«Забороняється публікувати
те, що може вплинути на репутацію чи роботу університету».
Є здогадки, що він міг публікувати? Через що в нього проблеми?
Ні. Щось іще?
Пам'ятаєш ту мою музикознавицю, у якої тату з Дворжаком?
Я їй відправив твою мелодію. Вона не чула нічого подібного.
Хіба що вони повторюють назву азійського лемура.
-Більше на «Ка-лей-ґо» нічого. А в тебе? -Усю ніч розбирав ванну кімнату.
Розкрутив дзеркало, розібрав прилади, перевірив кожну пластину.
Камер там немає.
Отже він козел, але не збоченець. Уже втішно.
Іще одне. Девенпорт сказав, що тут нема інтернету,
але в стіні є порт даних.
Я зняв блок і знайшов ціле кубло кабелів.
-Система спостереження. -Саме так.
Я під'єднав перехоплювач.
Тепер маю доступ до всіх камер, усередині й ззовні.
Бачу все, що бачить він.
Лишилося закінчити карту розташування камер.
Тоді я точно знатиму, де за мною стежать, а де ні.
Бляха, так. А підвал? Ти вже знайшов спосіб залізти?
Я над цим працюю.
Гаразд, обережно.
Пам'ятаєш, як мене жахнуло струмом, коли я розбирав робота-качку в їдальні?
Хоча я все ретельно вивчив на ютубі.
Таксі приїхало.
Гей, коли будеш у Мелоді,
не травмуй її. Вона багато пережила.
Так, звісно.
Будь людиною.
Людиною. Зрозумів.
Я подзвоню.
КАПЛИЦЯ
КАМЕР НЕМАЄ
Я не знала, що цією кімнатою хтось користується. Я…
Світло було вимкнене.
О, ні.
Я не користуюся. Я лише…
Малюєш закарлючки?
Щось типу того.
Я можу піти.
Що? Ні, тобто…
Це ж кімната для зустрічей.
От ми й зустрілися. Так?
Я Мелоді.
Ден.
Я щойно переїхала й ще не знаю правил.
Я теж.
Я новенький.
Цей будинок до біса дивний, скажи?
-Так. -Ага.
Отже ми обоє новенькі.
Варто якось піти випити.
Поговорити про гівняний напір води.
Чи ти не п'єш?
Тоді вип'ємо кави.
Або можна піти в крамничку через дорогу
і випити ананасової «Фанти» просто з банки.
Хто там?
Боббі.
Мені це має щось сказати?
Я працюю на пана Девенпорта.
Душ уже довго ввімкнений.
Я чекав гарячої води.
Пан Девенпорт мав дати вам іншу кімнату.
У цій ванні пліснява.
Ні, нема.
-Я прийду пізніше, якщо… -Ні, плісняви немає.
Девенпорт казав, мене не чіпатимуть.
Якщо будуть проблеми, я розберуся.
Буде щось потрібно — дайте мені знати.
-Зробиш як завжди? -Що?
Офіційно. Ну це своє.
Це Мелоді Пендрас.
Зараз 10:32.
Я в кімнаті для зустрічей «Віссера», у місці вчорашніх… зборів.
Які вважають секс-клубом.
На щастя, я взяла ультрафіолетовий ліхтар.
Дівчата, жінки, нікуди не ходіть без нього.
Анабель.
Пробач. Я б теж не хотіла думати, що моя мати — учасниця секс-культу.
Тут була велика шафа з якимось…
тотемом.
І грав запис.
З якимось дивним голосом.
Він ішов…
От чорт, це Джус Ньютон?
Може, малій щось відомо.
Джесс?
Їй 14. Не знаю, чи варто її в це вплутувати.
У її віці я давала Алісії Мец пестити мене пальцем у роздягальні
замість уроку алгебри.
Гаразд. Я з нею поговорю, коли вона повернеться зі школи.
Кассандра, так?
Пам'ятаєте мене? Я подруга Джесс.
А ти чарівна.
Ага. Мені це часто кажуть.
Ви були тут увечері?
Не думаю.
Із Семюелем та іншими мешканцями?
Ти граєш у канасту?
Записуватися тут, на дошці.
А вона нічого.
Джесс?
Агов?
Привіт.
Усе добре?
Я побилася.
Побилася?
Я просто хочу бути кращою. Не хочу чекати.
Чого чекати?
-Подзвонити твоїй мамі? -Ні.
Не треба.
Вона знов відправить до отця Руссо.
-Він скаже, що я недостатньо стараюся. -У чому?
Мати віру.
Бути чистою, вартою Божої любові.
Так, я знаю, як церква допомагає.
Щоразу, як це стається, я…
Не хочу, щоб мене такою бачили.
Підлітки — козли.
Ні, вони мають рацію.
Зі мною щось не так.
Мені страшно.
Я боюся, що завжди це відчуватиму.
Цього не буде.
Раніше в мене були…
не знаю…
мабуть, миті страшного переляку.
Але я знайшла того, хто мені допоміг.
І є люди, які можуть допомогти.
Не священники, а ті, кому не байдуже.
Може, їм небайдужа ти.
Але не я.
Знаєш, що люди обожнюють?
Коли незнайомці водять їхніх дітей до психіатрів.
Джесс страждає.
Їй потрібна допомога, а її мати покладається на церкву.
Скажу зі свого досвіду,
що їхні методи ніхріна не діють.
Навіть навпаки.
-Ви ж із доктором Тернером поцапалися. -Отже він мені завинив.
Він мені дуже допоміг. Справді.
Він гарна людина.
Ось, у чому твоя проблема. Ти завжди підбираєш дворняг.
Треба бути більше Сарою Коннор і менше сраною Мері Поппінс.
Байдуже.
Повезу її в суботу вранці, каву собі зробиш сама.
М. ЕНДРАС, 16.03.94 + ДЖ. ЛЬЮЇС
Можна я записуватиму? Це допомагає, та якщо тобі незручно,
ми не будемо…
Та нехай.
Може, розповім гарних жартів на пам'ять.
Добре.
Ці випадки. Як давно ти почала їх переживати?
Я точно не пам'ятаю.
Доволі давно.
Усі кажуть, що це в мене в голові.
Що ти відчуваєш прямо перед ними?
Чуєш дзвін у вухах чи бачиш яскраве світло?
Скоріше…
мене…
кудись тягне.
А тоді…
не знаю, я просто…
повертаюся.
Останнє питання.
Дуже важливе.
Ти любиш собак?
Ага.
Тоді…
Ходімо.
…це…
Так!
-Це Клео. -Клео!
Якщо почухаєш за вухом, вона тебе все життя любитиме.
Усе, ходімо.
То що?
Може, тривожність. Може, стрес. Може, епілепсія.
Я не можу нічого виключати до неврологічного обстеження,
але, звісно, я його не зроблю без письмової згоди батьків.
-Вибачте. -Навіть якщо привести її попросила матір.
Я хвилювалася через неї.
Я розумію.
Мелоді, як ваші справи?
Я вирішила спробувати.
Пошукати маму. Знаю, ви не схвалюєте.
Я не можу схвалювати чи ні.
-Я не хотів, щоб вам було боляче. -Може, і вона не хоче, щоб їй було боляче.
Може, вона хоче мене побачити, але…
їй страшно.
Ваші діти вас лякають?
Увесь час.
Я…
боюся, що вони мене не любитимуть так, як я їх.
Думаєте, ви б допомогли Джесс? Так, як допомогли мені.
Ми йдемо, негайно!
Мамо, ні!
Це ви Мелоді?
Міс Льюїс.
Хто вам дозволив вести мою доньку до лікаря без мого відома?
Пробачте, я…
Джесс сказала, що вона вас питала. Що ви дозволили.
Я не мала нагоди спитати.
О боже. Пробачте. Мені так шкода. Я хотіла допомогти…
Не лізьте в її справи. Ваша допомога не потрібна.
Пробач.
Мелоді, я б теж засмутився.
Не можна опікувати чужих дітей.
Я молилася, щоб знайшовся той, хто мене опікуватиме.
Мелод…
Чорт.
Якого…
Що ви робите?
Перевіряю подовжувачі.
Ви домробітниця чи техпідтримка?
Усе начебто добре.
Гей…
Ви сказали дати вам знати, як буде щось потрібно.
Так.
Відчиніть мені каплицю. Ту, що забита дошками.
Мелоді? Мелоді Пендрас?
Вітаю. Я Марк Гіґґінс.
Я пишу статтю про будинок «Віссер»
і натрапив на ваші плівки, записані в 1994.
Щось типу серії інтерв'ю.
Я сподівався пригостити вас кавою і трохи порозпитувати.
То записи несправжні?
А ви думали, «Відьма з Блер» — перший фільм цього жанру?
Мабуть, ні.
На тих записах ви казали, що…
шукали вашу маму. Це правда?
Так і не знайшла.
Співчуваю. Це, мабуть, важко.
Вас цікавить пожежа.
Якщо чесно, я пам'ятаю небагато.
Я прокинулася посеред ночі, і все горіло.
Зі мною включно.
Потім я прокинулася вже в лікарні.
Мене записали як невідому.
Тож по мене ніхто не прийшов.
Я вирішила почати спочатку, жити новим життям.
-Ви не спілкуєтеся ні з ким з «Віссера»? -Ні.
А Стівен Тернер? Можете розповісти про ваші стосунки?
Як я і сказала, пам'ятаю небагато.
Ви б не могли… послухати один запис і сказати, чи ви його впізнаєте?
Звісно.
Гарно.
Гаразд.
Дякую за ваш час.
Хотіла б я бути кориснішою.
Та не страшно.
Не проводжайте.
Тобі б Клео сподобалася.
Вона теж рвала паперові рушники.
Тато не любив собак, але я вмовляв, доки він не здався.
Вона втекла після пожежі.
Клео не любила міста.
От бляха.
Гаразд. Я скоро повернуся.
Я тебе чекала.
Думала, вип'ємо ананасової «Фанти» через дорогу.
Нічого страшного.
Це, мабуть, я все не так роблю.
Зі мною завжди так.
Приймаю неправильні рішення, усе псую.
Підводжу людей.
Ні, це не так.
Дякую, але…
ти ж мене не знаєш.
Знаю.
Тобто…
я знаю, що ти добра людина.
Піклуєшся про інших.
Хочеш, щоб людям було затишно.
Це фішка, а не недолік.
Ти не ходиш до церкви.
Не ходжу.
Але хочу поговорити з цим священником, отцем Руссо.
Може, я його вмовлю.
Ого, спокусливо.
-Відправити Джесс до спеціалістів. -Ага, добре.
Суб'єкт іде до церкви, яку ненавидить,
поговорити з духівництвом, яке ненавидить.
Щасти тобі.
Справжнє питання нашої віри ось у чому:
як протистояти темряві?
Спокуси диявола справжні.
Тож я кажу: дивіться на диявола в усіх його проявах,
навіть якщо він з'являється в місцевому кінотеатрі.
Про цей новий фільм, «Карнавал сатани», багато говорять.
Він антихристиянський? Він звеличує диявола?
Я вважаю, що його варто подивитися, подумати й вирішити для себе.
Коли оцінюватимете голлівудське бачення добра й зла, спитайте себе:
«Що я зроблю, коли зустріну диявола на своєму шляху?»
Ви подруга Джесс.
З магазину електроніки.
Та, що з камерою.
До речі про камеру…
Я роблю проєкт про «Віссер».
Чи не могли б ви мені якось дати інтерв'ю?
Непогана бібліотека.
Люди приходять по відповіді.
Що там ховається?
Серія про Ненсі Дрю? «Ті, що співають у терні»?
Ви й не уявляєте,
скільки заборонених текстів зберігає церква.
Книги з темними секретами з усього світу.
Гримуари. Окультні тексти.
У знанні свого ворога міститься велика сила.
Як довго ви служите в церкві св. Альберта?
Я заступив після отця Маккорміка в 1987.
Відвідуваність в останні роки впала,
але я намагаюся не сприймати це на свій рахунок.
Ви пам'ятаєте парафіянку на ім'я Джулія Беннетт?
Пробачте, гадаю, що ні.
Нічого.
Мелоді, я помітив, ви не причастилися.
Ні.
Але вас ростили католичкою.
Католицька школа.
У мене вічно були проблеми.
Я переписала майже весь Новий Завіт.
Я теж не дуже переймався школою.
Я…
тримав у собі багато гніву.
Багато темряви.
Але, роками живучи без Божої благодаті,
зрозумів, що відповіді завжди були тут.
Церква — це світло.
І нам потрібне це світло у світі, в якому стільки темряви.
Це чудово.
Але в мене інший досвід.
Як вам «Віссер»?
Я ще обживаюся.
Ви помічали щось…
Допоможіть, хто-небудь!
Будь ласка, допоможіть!
Джессіко!
Усе добре. Слухай мене.
Усе добре. Слухай. Усе гаразд.
Ти в руках Божих.
Ти в… Ти в Божому світлі.
-Викликати швидку? -Ні.
Іменем Бога Ісуса Христа,
Господи, благаю, звільни цю дівчину від влади сатани.
Дихай.
Усе добре.
Усе гаразд.
Дякую.
Та боже.
Їй 14, а не 6.
То й що? Мене зайчики завжди втішають.
Може, тепер її мати звернеться по допомогу.
Що я казала про дворняг?
Так, я дбаю про людей.
Це фішка, а не недолік.
І що це означає?
-Що я добра людина. -Звісно, ти добра людина.
Гей, пам'ятаєш тітоньку Мейм із кімнати для зустрічей?
Кассандру.
Ти знала, що вона багата й колекціонує витвори мистецтва?
Хоче подивитися мої роботи.
Чудово.
Може, щось купить, і ти теж почнеш платити оренду.
Я вже майже як Кассаветіс.
Мабуть, варто перейти на фільми.
Джесс?
Джесс, це я.
Допоможіть!
Ти це чула?
Джесс!
Джесс! Відчиняй!
Довбаний телевізор. Я його колись спалю.
Там щось не так.
Ага, глухий священник.
Який священник?
Отець як-там-його з сусідньої церкви.
Коли він приходить, телевізор волає до самого Квінса.
Нам треба туди. Негайно!
Серйозно, бляха! Дзвони Джону Сміту!
У мене є ключ. Еріка дала про всяк випадок.
Добре.
Якого біса?
…пекельний загарбник, нечестивий легіон.
-Що ви робите? Забирайтеся! -Іменем Господа…
-Якого дідька? -Джесс треба очиститися. Вигнати зло.
Припиніть!
-Не лізь, дай закінчити! -Що закінчити? Гляньте! Їй же боляче!
-Ти не розумієш. Я їй допомагаю. -Ви робите їй боляче!
-Це не твоя справа! -Мел, ходімо.
-Забираймося звідси, добре? -Мамо, будь ласка, досить.
-Благаю. -Отцю…
-Не можна. Тримайся, Еріко. -Досить!
На цьому все.
Відпустіть!
Гей. Тепер усе добре.
Чуєш? Ти в безпеці. Ясно?
Я знаю, як ви любите доньку,
але той чоловік, той шахрай —
він їй не допоможе.
Звернімося по справжню допомогу.
У мене колеги у Вашингтоні,
вони педіатри-неврологи, і я…
я покрию всі витрати.
Дозвольте вам допомогти.
Мамо?
Будь ласка.
Пробач мені.
Я думала, що ви інший, а ви такий, як і решта —
ви й ваше середньовічне диявольське порно.
Вона хвора, а не одержима.
Ви не уявляєте, що тут відбувається.
Думаєте, ви знайдете жінку, яку шукаєте?
Тут просто жахлива темрява,
вірите ви в це чи ні.
Їдьте звідси негайно, поки ще можете.
Ти як?
Анабель, вимкни.
От лайно.
-Привіт. -Як з'їздив? Ти з нею говорив?
Її не було.
Пробач, я їздив до неї.
Нікого не було вдома.
Я лишив записку. Може, вона злякалася.
За пару днів з'їжджу ще.
Ти потрапив у той підвал?
Виявляється, тут є домробітниця, Боббі.
Я її вмовив відкрити каплицю.
Сказав, що мені треба для духовних роздумів.
Дай угадаю: у каплиці немає камер спостереження.
Камер немає, а вхід у тунелі є.
А хіба внизу немає камери?
Я записав сім годин порожнього коридору.
Поставив запис на повтор.
Девенпорт побачить лише порожній коридор.
Тепер треба дістати код від дверей.
Та це вже завтра.
А ти від мене багато приховував. Ми з тобою могли б бути «Друзями Оушена».
Я поки не досяг успіху.
Я збрехав.
Що?
Збрехав про Мелоді. Я…
Я з нею говорив. Бляха, пробач.
Гаразд, що сталося?
Це була не вона.
Як це — не вона?
Вона купила документи Мелоді.
Знала достатньо подробиць, щоб обдурити, раптом хтось питатиме…
Вона була в аварії, і в неї шрами від опіків.
Своє життя відновити не могла, тому вкрала чуже.
Ти просив бути людиною, тож я сказав, що не здам її.
Гаразд, шукай далі.
Вдаючи когось, отримуєш виплати по інвалідності й безробіттю.
Це можливо лише якщо…
Якщо реальна людина мертва.
Якщо…
ніхто не опротестує вкрадені документи й не скористається страховкою.
Пробач, друже. Я…
Знаю, для тебе це було важливо.
Усе добре? Я можу приїхати й…
Не треба. Я ще…
Дякую, що з'їздив. Поговоримо потім.
Мене зайчики завжди втішають.
Може, тепер її мати звернеться по допомогу.
Що я казала про дворняг?
Так, я дбаю про людей.
Це фішка, а не недолік.
Привіт.
Ти прийшов.
Будьмо.
Я думала про те, що ти сказав про допомогу людям.
Мені…
справді треба було це почути. Тому дякую.
Це насправді?
Так, а чому ні?
Гей! Пішов ти!
-Клята Анабель. -Гей!
-Гей, мудак! -Вибач.
Почекаєш секунду? Я зараз повернуся.
Не йди.
-Покидьку, тобі хана! -Та срав я на тебе!
-Іди геть! -Анабель, що ти робиш?
Не лізь.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда