NETFLIX PRESENTERAR
TAMILSK FILMINDUSTRI FÖRENAS FÖR ATT STÖDJA SITT FOLK UNDER PANDEMIN.
9 HISTORIER KÄNSLOR
ROMANTISK KÄRLEK
ÅH… VAD ANNARS KAN DET VARA… DET MÅSTE VARA KÄRLEK…
TUGGING AT MY GUITAR STRINGS
Vi på "Scent of Music"
har en fantastisk lista på musiker som spelar ikväll.
Och nästa på listan är årets Grammy-nominerade,
och en ny talang inom musiken att räkna med.
En applåd för Kamal!
Kom och ät medan det är varmt.
ATTRAKTION
-Här. -Jag tar själv.
Har du ätit?
Jag ska. Kommer filmen att släppas?
Nej.
Det kommer den inte.
De fick ett samtal igår kväll.
Okej.
Alla sångerna i filmen är bra.
De tre som släpptes blev listettor.
Din musik är överallt.
Miljontals har hört den och gillar den. Det är bra nog.
Gå vidare.
Du hade komponerat många låtar.
Inte från filmen.
Din independent-musik.
Sjung för mig nån gång.
Jag vill lyssna.
Det var längesen.
Som dånande vågor, dånande vågor Sköljer du över mig
Varje ny våg Är en ny kärlek
Som droppande dagg, droppande dagg Glittrar du i mitt hjärta
Varje ny droppe Är en ny kärlek
Du säger: "Den här daggen kan innehålla Den stora, blå oceanen"
Du säger: "Det här vattenfallet kan fångas I dina små ögon"
När jag blundar
Blir du tårar
Mamma…
Jag måste härifrån.
Jag vill bara skapa musik. Jag har mycket att lära.
Jag vill tillhöra musikens värld som kompositör, artist.
Jag vill uppträda inför publik.
Vi har inte sån publik här, inte sån musik eller lärare.
Jag måste härifrån, mamma. Du måste följa med mig.
Jag vet att du inte vill. Det är bara därför jag är kvar.
Jag vet inte hur jag skulle bo där utan dig.
Jag ber dig, mamma. Vi åker.
London.
Följ med. Du kommer att gilla det.
Jag har planerat allt.
Bara fem år.
Vi åker, mamma.
Morgonen
INSYLTAD MED KAMAL
Månen lyser starkt
Ovan mig, lyser
Fyller skyarna
I skyn…
Nej!
En evig måne
Ett barns uppfriskande joller
Ett vattenfalls förunderliga viskning
En göks bedårande lockrop
Allt bleknar i jämförelse med henne
Parfymers potpurri
En gammal boks lukt
De heliga basilikabladen
Allt bleknar i jämförelse med henne
Varför insåg jag det inte tidigare?
Varför?
Varför tog jag inte Mitt förnuft tillfånga?
Jag skäms så nu Jag skäms så
Det här är en mans bekännelse, min kära
Jag skäms så nu Jag skäms så
Det här är min själviakttagelse, min kära
Aalaap spelar bas. Vijay på sologitarr.
Guberan! Och Sathriyan spelar keyboard.
Hörni, killar.
Har ni varit snälla mot era tjejer?
Om inte, be om ursäkt!
Nu direkt. Den här sången handlar om det.
Okej?
Du kom i jakt på musik
Du blev min musik
Vad skulle jag vara utan min musik?
Utan musik skulle jag förvandlas till sten
Ge mig en chans att förändras
Så gör jag aldrig fel igen
Lämna mig inte Kom tillbaka till mig, min musik!
Min kärlek!
Jag skäms så nu Jag skäms så
Det här är min självrannsakan, min kära
Låt höra er alla nu.
Nu säger vi "oh".
Om vi slutför inspelningen, kan vi få pengarna.
-Är sångtexten klar? -För länge sen!
Du kollar aldrig din telefon.
-Jag skickade den på WhatsApp. -Okej.
Ta en titt. Jag väntar.
Ja, den ser bra ut.
-Vi kan spela in. -Sätt igång.
Vem är sångaren? Eller var är sångaren?
Hon sa att hon just kommit dit. Hon är hos dig strax.
Hon heter Nethra.
Jag känner henne inte personligen.
Jag har inte hört henne sjunga. Rekommenderad av kund.
Så hon måste sjunga även om hon inte kan. Stämmer det?
Ja.
Bestäm du. Det blir säkert bra.
-Ja, okej. -Okej, hejdå.
Hej. Nethra.
Det var en onsdag.
Jag hade bokat flyg för att lämna landet
över helgen, för att komma hit.
Men så fort jag såg henne…
…fick jag en känsla…
Jag visste att jag skulle missa flyget.
-Hej, Nethra. -Jag älskar dina sånger.
De tre som har kommit ut är så musikaliskt rika.
Ett helt nytt sound. Du fann det.
Jag lyssnar på dem jämt.
Jag ville säga det när vi träffades.
Tack för musiken.
De tre sångerna har tagit hand om mig.
Och många jag känner. På riktigt.
Tack.
-Sätt dig. -Jag menar det.
Så…
Släpps inte filmen snart?
Jag vill gärna höra sången där.
Nej, inte nu.
Den har skjutits fram igen.
Har den?
Ja. Så, sångtexten…
-Men det är okej. -Vi kollar…
Film eller inte, musiken finns i alla fall.
I luften.
Överallt.
Man trycker bara play.
Är det inte allt?
Man träffar en kvinna, och inom några minuter
säger hon saker som ens mamma skulle ha sagt.
När det händer, är man förlorad. Det är över…
Då har man nappat på betet.
På riktigt.
Att höra dessa sånger utan visuell referens…
Dina sånger…
Vet du hur perfekta de är?
Man får använda fantasin.
Jag älskar det.
-Det är bara musik, inte sant? -Ja.
Som den där klassiska musiken.
På YouTube ser man bara kompositörens foto.
Som för Beethovens "Für Elise."
Kan du tänka dig ett par som dansar bland träden?
Det hade förstört känslan.
Om inte det visuella var bra filmat.
Ja.
Vet du vad jag menar?
Ja.
Jag tvivlade inte på att du kunde stycket.
Jag bevisar inte att jag kan det. Jag ville jobba med just det.
Jag hade glömt, men du påminde mig.
Tack.
Bara…
Bara ge mig en minut, jag tar över nu.
Känner du skälvningarna?
Precis som mitt hjärta Känner ditt hjärta
Skälvningarna?
Känner du skälvningarna?
Precis som mitt hjärta Känner ditt hjärta…
Är det en jordbävning?
Om jag sa åt ögonen att det är en vision Skulle mina ögon tro mig?
Folk spelar Ilaiyaraaja på stråke.
Men det är första gången jag hör Beethoven på gitarr.
Sak samma.
Det är en speciell dag.
Din födelsedag eller nåt?
Nej.
På grund av det jag just såg och hörde.
Jag är klar. Pratade jag för mycket?
Vi kan börja.
Nej.
Ja.
Bra jobbat.
Du hör inte hemma här.
Jag kände det när jag hörde dina tre sånger.
Väldigt internationell musik.
Även för den här reklamfilmen. Jag undrar om den behöver den här känslan och ljudet.
Vi måste sträva efter att göra nåt nytt.
Det stämmer.
Har du nånsin känt så?
Att du inte hör hemma här?
Min första känsla varje morgon.
Inte på ett uppblåst sätt.
Jag måste skapa nåt nytt.
Jag vet inte om det går här.
Vänta.
Jag hade samma samtal med min mamma idag.
Tjuvlyssnade du?
Var du hemma hos mig?
Jag tjuvlyssnade inte.
Men jag förstår.
Musikscenen finns inte här.
Sant.
Om man inte gör filmmusik, har man inget spelrum.
Jag har drömmar också.
Att åka nånstans där klassisk musik ljuder.
Inte USA, utan Europa.
De pratar inte engelska i de flesta delarna av Europa.
Det är ett problem.
Man kan lära sig musik.
Men man måste lära sig ett nytt språk också.
London.
Det bästa.
-Och en stor musikstad. -Vänta!
Det här är kusligt.
Okej, du tjuvlyssnade inte,
men du tar dig in i mina tankar nu.
Ska du åka till London?
-Ja. -Wow.
När åker du?
Jag köpte en öppen biljett.
Typ, imorgon.
Har du redan en plan?
Om min mamma går med på det. En femårsplan.
Trevligt.
Önskar dig allt gott.
Vinn några Grammys och en Oscar kanske. Du är otrolig.
Tack.
Vi borde träffas om du kommer till London.
Så jag måste åka till London för att träffa dig?
Ja.
Vi ses.
Hallå, pappa?
Jag blev precis färdig. Jag sa att jag kommer klockan nio. Hejdå.
Jag följer dig ut.
-Fortsätt bara. Jag går. -Nej, det går bra.
Ursäkta.
Hon har en fantastisk röst.
Hon är ett fynd. Jag gillade henne mycket.
Så du gillade henne?
-Hon är rar. -Rar?
Rar, bara.
Vilket tråkigt sätt att beskriva en kvinna.
"Rar" verkar det som.
-Jag sa att hennes röst är rar. -Lägg på.
Okej, så inspelningen är klar?
Mixa den och skicka till mig. Vi ses snart. Hejdå.
Okej, hejdå.
-Hej! -Jösses.
Jag undrade vem det var.
Jag är lika förvånad.
Förlåt. Jag var på väg hem och såg dig gå.
Så jag vände för att se om du ville ha skjuts.
Men jag får känslan av…
…att ditt hus ligger på den vägen.
Och du kommer att säga att du går här dagligen
om jag erbjuder en onödig skjuts hem.
Så jag säger bara: "Hej.
Du sjöng riktigt bra. Sången låter bra."
Och…
Jag säger hejdå och åker.
Jag bor inte här.
Det ligger i Indira Nagar.
Jag ska inte hem, jag ska nån annanstans.
-First Seaward Road? -Ja.
Och jag går inte här dagligen.
Jag går.
När jag behöver komma till stan, går jag.
-Okej. -Om jag har bråttom…
…tar jag bussen eller tåget.
Annars går jag bara.
-Jag går. -Okej.
Jag ska inte fråga varför, men är du säker?
-På? -På att du ska gå hela vägen?
Nej, om du vill skjutsa mig, åker jag med förstås.
Inga problem.
-Säkert? -Ja.
Jag har ingen hjälm. Är det okej?
Jag kör långsamt och säkert.
Polisen då?
Det…
Vi löser det om det sker.
-Går det bra? -Ja.
Jag trodde att vi skulle träffas på London Bridge nästa gång.
Inte så snart igen på Adyar Bridge.
Den var bra.
Du sjunger väldigt bra. Utmärkt röst.
Jag önskar dig många sånger, inspelningar, berömmelse och rikedom.
Tack.
Och du.
Okej, jag ska bara säga det.
Det är nåt särskilt med dig.
När du spelade gitarr i studion, ville jag inte att du skulle sluta.
Jag önskade att vår inspelning aldrig skulle ta slut.
Det var en smärtsamt kort sång.
Jag missade några rader med vilje.
Jag ville inte gå därifrån. Det var så jag kände när jag skulle gå.
Men här är jag, en halvtimme senare, på en motorcykel med dig.
Otroligt.
Ja.
Ska jag också önska världsfred för att se om det händer?
Men det är inte samma sak för dig, va?
Jag frågar för att jag kände en vibb i rummet.
Jag trodde att du flirtade med mig med.
Vet du när?
När du sa: "Vi ses i London."
Säg att jag har fel.
Fel.
Okej. Jag läste dig nog fel.
Det var ett misstag. Jag är ledsen.
Att använda ordet "misstag" vore ett misstag.
För om så var fallet…
…skulle det inte vara ett misstag.
Jag säger bara det.
Det kanske är dina ögon.
Så måste det vara.
Dina ögon är problemet.
Dina blickar…
…så djupa.
De är bara så.
-Kom igen. -Jag är förstås också problemet.
Varför träffade du på mig här?
Du kunde ha fortsatt åka också.
Varför erbjöd du mig skjuts?
En gammal dam gick framför mig.
Du kunde ha erbjudit henne skjuts.
Hennes hus låg precis där. Jag känner den gamla damen.
Det är hennes dagliga rutin. Hon joggar till och med barfota.
Det var därför jag erbjöd dig skjuts.
Så det var allt?
Bara så där.
Så enkelt.
Det är meningslöst att undertrycka känslor i flera dagar.
Jag tänkte på om jag skulle skaffa ditt nummer och ringa eller sms:a dig
medan jag gick på vägen.
Jag beslöt att inte göra det, och så dök du upp.
Hur kunde jag låta bli att säga det?
Vad gäller den här känslan, vem vet när den kommer att slå till?
Okej.
Den träffade mig i studion.
Och förhoppningsvis dig med.
Och, hallå!
Det handlar om vem man säger det till.
Jag känner mig trygg med dig.
Jag känner på mig att du inte dömer mig för att jag säger som det är.
Som jag sa…
…det är nåt särskilt med dig.
Ja!
Men du sa aldrig det.
Jo. I mitt huvud.
Hörde du inte det?
Men du hörde det min mamma sa!
Raring, se in i mina ögon
Älskling, säg mig, är det så Det känns att falla för dig?
Kommer inte på sångtexter Men jag vill bara sjunga med dig
Raring, se in i mina ögon
Älskling, säg mig, är det så Det känns att falla för dig?
"Nåt särskilt med dig" som i… Du gillar min röst?
Är det allt?
Tycker du bara att mina ögon är djupa och vackra?
Så du erkänner det? Om dina ögon?
Jag upprepar bara vad du sa.
Inte bara dina ögon.
Jag har redan sagt det.
Total attraktion.
Det du sa.
Sättet du sa det på.
Din röst.
Manlig, men ändå så mjuk.
Det fanns en kontakt, en vibb.
Den grova trädörren och glasväggen mellan oss…
…det trängde igenom allt det.
Den vibben!
-Och musiken. -Ja.
Jag pratar om ditt musikval.
Det säger mycket om dig.
Tack.
Beethoven som du spelade…
Och innan dess…
Du kom på jakt efter musik
Du blev min musik
Vad skulle jag vara utan min musik?
Utan musik skulle jag förvandlas Till en livlös massa
Var du där?
-Var du där? -Känslan började där för mig.
Men jag såg inte…
Du ägde scenen.
Det är du.
Du har det i dig.
Så den känslan…
Min första gång.
På 22 år, har jag aldrig känt nåt sånt.
Och du följde mig ut.
Vem gör så?
Det är nu den känslan urartar och örfilar mig.
Det lämnade spår hos mig.
Det är därför jag sa det så fort jag satt mig på motorcykeln.
För att du skulle veta hur jag känner.
Din tur.
Okej, så det är bara min röst?
Det gör inget.
Om du inte känner likadant gör det inget.
Jag kan ta det.
Det är min andra gång.
Min andra gång på 32 år.
Det är problemet.
Det är därför jag inte kan säga mer.
Ja.
Är du bara 22 år gammal?
Ser jag mycket äldre ut?
Nej, det är inte så… På ett bra sätt.
Jag svär, jag är bara 22.
-Jag ljuger inte. -Säg det inte mer.
Det gör ont.
Trevligt! Jag gillar det.
Åldersskillnaden och att min far kommer att förskjuta mig
är framtida problem.
De kommer att komma.
Men vi tänker inte på det nu.
Det är för tidigt.
Men vi är på rätt spår nu.
Kände du det också?
Vibben och attraktionen?
Berätta om det.
Jag har fem minuter på mig.
Eller säg ingenting alls,
och jag försvinner ur ditt liv på tio sekunder.
Jag var besluten att lämna landet…
…tio sekunder innan du gick in och tills nu…
…hade jag glömt bort det.
Från ögonblicket du rörde dörren.
Sättet du gick in på,
sättet du stod på, tog min hand och såg på mig,
sättet du pratade på, dina ögon, ditt ansikte, din röst,
din hållning, din stil, ditt uttryck…
Jag kan fortsätta beskriva dig fysiskt.
Det skulle vara sant, men det var inte bara det.
Du sa allt som min mamma sa till mig.
Jag behövde väl bekräftelsen.
Exemplet du gav med Beethoven inspirerade mig.
Den vibben kom kraschande genom glasdörren…
Ja, ett par gånger…
…bad jag dig att upprepa verser.
Det var med mening.
Så att inspelningen fortsatte.
Så att du inte skulle gå.
Och när jag såg dig på vägen igen…
Hur kunde jag låta bli att prata med dig?
Allt hände naturligt.
Jag ska gå.
Det är bäst.
Raring, se in i mina ögon
Älskling, säg mig, är det så Det känns att falla för dig?
Kommer inte på sångtexter Men jag vill bara sjunga med dig
MUSIKALISKT ANSLUTNA
Du och jag, utforskar ihop
Som skyarna, luften och jordens jubel
Vi paraderar ihop Som den här världen aldrig sett
Förföljer du mig?
Nej, för tusan.
Du sa att du träffades av blixten.
Jag väntade i två timmar för att skjutsa hem dig.
Hur är det förföljelse?
Sant.
Är du så arbetslös?
Jag är ju musiker.
Var jag Ilaiyaraaja, hade jag gjort fem sånger.
Har du gjort en ny sång?
Ja.
-Allvarligt? -Ja.
-Sjung för mig. Snälla? -Visst.
Okej, den går så här.
Kille träffar tjej.
De vibbar. En plötslig attraktion.
De umgås i tio dagar, det leder till deras första kyss.
-Så är sången. -Som vår historia?
Tar du den?
-Ska vi gå dit? -Ska vi gå dit?
Kom.
-Höger sida. -Ja.
Tja…
Jag ska komma på texten.
-Kör hårt. -Ja.
Du
Fånga mitt fallande hjärta
Du
Släck din törst med mina drömmar
Du
Sprid dina små vingar
Kom
Hamna på mina läppar och le
Uppe på mina gitarrsträngar
Du är som en rar sjungande sparv
I mitt dystra, färglösa liv
Har du stänkt en miljon nyanser
Som en målarpensel Som en målarpensel
Du är en regnbåge Som regnar på mig
Som en ängel Som en ängel
Du sliter bort inre kärnan Av mitt hjärta
Jag flyter som ett löv på en pöl av musik
Du är ett regn som vill fälla mig
Överös mig hela vägen ner till mina rötter
Upplös dig i min…
Upplös dig in i min själ som vattnet
Ses vi i studion?
Du sitter på mina pianotangenter
Du dansar som en söt påfågel
I mitt dystra, färglösa liv
Har du stänkt en miljon nyanser
Som en målarpensel Som en målarpensel
Du är en regnbåge Som regnar på mig
Som en ängel Som en ängel
KÄRLEK… JAG VILL HA DIG SLUT
Du sliter bort inre kärnan Av mitt hjärta
Jag mår inte bra.
Du kan väl komma hit?
Varför då?
Så musiken tar över…kanske.
Som en målarpensel Som en målarpensel
Du är en regnbåge Som regnar på mig
Som en ängel Som en ängel
Du sliter bort inre kärnan Av mitt hjärta
Varför är vi här?
Vi råkar illa ut, utan anledning.
Idag är vår tionde dag ihop, som i din sång.
Vi kan väl ge oss en chans. Snälla.
Här?
Aldrig.
Vi kan väl bara…
…kyssa varann?
Kanske?
Det var det jag menade.
Vad trodde du?
Så för dig är en kyss "bara en kyss"?
Inte alls.
Jag svär, så är det inte.
Okej, vänta.
Jag har velat säga nåt till dig i några dagar.
Låt mig gå över den tröskeln först.
Jag älskar dig.
Som aldrig förr, okej?
Jag vill aldrig vara ifrån dig. Jag vill aldrig lämna dig.
Jag älskar dig.
Verkligen.
Det är bara det… att flygbiljetterna var dyra.
Flygbolaget ger nog inte full återbetalning.
Älskar du mig?
Sen du sjöng…
…"I mitt dystra, färglösa liv, stänkte du en miljon nyanser."
Då var det kört.
Galet, eller hur?
Måste jag säga det?
Jag älskar dig.
Och det här är för alltid, Kamal.
Högre och högre Vi tar oss högre och högre
Varje andetag du tar ifrån mig Älskling, jag är förundrad
Närmare och närmare Jag kommer närmare och närmare
Jag vill dyka in i natten Med dig hos mig, se in i dina ögon
Jag älskade det. En applåd för Maarten.
Det är historien bakom sången.
Om ni jäklar vill veta…
…så är vi inte ihop längre.
-Berätta varför. -Verkligen?
Nej. Det är inte viktigt att veta hur eller varför.
Det jag trodde var mitt livs historia
blev bara ett vackert kapitel.
Så här är jag, några år senare,
mycket klokare vad gäller musik och mitt liv.
Jag har förlikat mig.
Vilket för mig till min nästa sång.
Den blir på mitt språk, tamilska.
Direkt ur hjärtat.
Åh, hon flög iväg!
Hon kom över mig
Jag ville hålla om henne Men hon försvann ut i luften
Hon var luften i min musik Hon var grammatiken i min text
Medan jag planerade vår framtid Blev hon mitt förflutna, min gårdag
Hon och jag Jag trodde att det var evigt
Som gnistorna flög
De flög
Även om det är över Gav hon mig kraften
Att hitta min egen stil
Hon och jag Jag trodde att det var evigt
Som gnistorna flög De flög
Inte längre min älskare Sjöng på London Tower
Det är din förtjänst, din
Åh, hon flög iväg Hon kom över mig
Jag ville hålla om henne Men hon försvann ut i luften
Hon var mitt livs historia Nu är hon bara en rad i boken
Även om hon är borta, Är hon gång på gång i min musik
Hon och jag Jag trodde att det var evigt
Hur blir en enkel blick till förälskelse?
När blir förälskelse till kärlek?
Vetenskapen söker svarta hål i avlägsna galaxer…
Varför ser den inte det svarta hålet som är kärlek?
Är kärlek fysik på grund av attraktionen?
Är det kemi för den förvandlas?
Är det hjärtats matematik?
Är det biologins teknik?
Det finns inga svar på dessa frågor, kärlek är bara kärlek.
Ihop eller isär…
Undertexter: Jeni Orimalade