‫- NETFLIX מציגה -
‫- תעשיית הקולנוע הטמילית ‫תומכת באנשיה במהלך המגפה. -
‫- 9 סיפורים ‫רגשות -
‫- תשעה רגשות -
‫- אהבה -
‫- שרינגרה -
‫- הו… מה זה יכול להיות מלבד אהבה… -
‫- פורט על מיתרי הגיטרה -
‫כאן ב"ניחוח המוזיקה"
‫יש לנו רשימת מוזיקאים מדהימים ‫שמחכים לנגן הלילה.
‫והבא בתור ברשימה ‫הוא המועמד לפרס הגראמי השנה,
‫ואחד מהמוזיקאים הצעירים והמבטיחים.
‫קבלו את קמאל, בבקשה!
‫בוא תאכל לפני שיתקרר.
‫- משיכה -
‫קח. ‫-אקח לבד.
‫אכלת?
‫אחר כך. מפיצים את הסרט?
‫לא.
‫לא מפיצים.
‫התקשרו אליהם אתמול.
‫טוב.
‫כל השירים בסרט טובים.
‫השלושה שהופצו נעשו מיד להיטים.
‫המוזיקה שלך בכל מקום.
‫מיליונים האזינו לה ונהנו. זה מספיק.
‫תמשיך הלאה.
‫הלחנת הרבה שירים, נכון?
‫לא מהסרט.
‫המוזיקה העצמאית שלך.
‫תשיר לי מתי שהוא.
‫אשמח לשמוע.
‫עבר הרבה זמן.
‫"כמו גלים מתנפצים ‫את שוטפת אותי
‫כל גל חדש ‫הוא אהבה חדשה
‫כמו טל זולג ‫את מנצנצת בלבי
‫כל טיפה חדשה ‫היא אהבה חדשה
‫את אומרת שטיפת הטל יכולה להכיל ‫את האוקיינוס הכחול הגדול
‫את אומרת שמפל המים ‫יכול להילכד בעיניים הקטנות שלי
‫כשאני עוצם עיניים
‫את נעשית דמעות"
‫אימא…
‫אני צריך לעזוב.
‫אני רוצה לנשום רק מוזיקה, ‫אני צריך ללמוד הרבה.
‫אני רוצה להיות שייך לעולם המוזיקה ‫כמלחין ומבצע.
‫אני רוצה להופיע בפני קהל.
‫אין לנו קהל כזה כאן ‫וגם לא מוזיקה ומורים כאלה.
‫אני מוכרח לעזוב, אימא, ‫אבל את מוכרחה לבוא איתי.
‫אני יודע שלא תבואי, רק בגלל זה אני נשאר.
‫אני לא יודע איך אסתדר שם בלעדייך.
‫אני מתחנן, אימא. בואי נעזוב.
‫לונדון.
‫בואי איתי, אימא. תיהני שם.
‫תכננתי הכול.
‫רק חמש שנים.
‫בואי, אימא.
‫"הבוקר"
‫- "עמוק מדי", קמאל -
‫"הירח זוהר
‫מעליי הוא זורח
‫ממלא את השמיים
‫בשמיים…"
‫לא!
‫"ירח נצחי
‫מלמול מעצים של תינוק
‫אוושת מפל מים נפלאה
‫ציוץ קוקייה כובש
‫הכול מחוויר לעומתה
‫ניחוחות בשמים
‫ריח ספר ישן
‫ניחוח עלה ריחן קדוש
‫הכול מחוויר לעומתה
‫למה לא הבנתי קודם?
‫למה?
‫וכשהבנתי ‫למה לא התעשתי?
‫חש כזאת בושה עכשיו ‫חש כזאת בושה
‫וידוי של גבר, יקירה
‫חש כזאת בושה עכשיו ‫חש כזאת בושה
‫זה חשבון הנפש שלי, יקירה"
‫על הבס, אלאפ! ויג'אי על הגיטרה.
‫זה גובראן, ועל הקלידים סתריאן.
‫היי, גברים.
‫אתם מתנהגים יפה לנשים שלכם?
‫אם לא, תתנצלו עכשיו!
‫ברגע זה. על זה השיר.
‫טוב?
‫"באת בחיפוש אחר מוזיקה
‫נעשית המוזיקה שלי
‫מה אהיה בלי המוזיקה שלי?
‫בלי מוזיקה אתאבן
‫תני לי הזדמנות אחת להשתנות
‫ולא אטעה שוב בחיים
‫אל תעזבי אותי ‫חזרי אליי, מוזיקה שלי!
‫אהבה שלי!
‫חש כזאת בושה עכשיו ‫חש כזאת בושה
‫זה חשבון הנפש שלי, יקירה"
‫עכשיו אתם.
‫עכשיו נשיר "הו".
‫אם נסיים להקליט נוכל לקבל מימון.
‫המילים מוכנות? ‫-מזמן!
‫אני מבינה שאתה לא בודק בטלפון.
‫שלחתי לך ולה בוואטסאפ. ‫-טוב.
‫תסתכל, אני מחכה.
‫כן, נראה לי שזה בסדר.
‫אם בסדר מצדך אפשר להקליט. ‫-כן.
‫מי הזמרת? ואיפה היא?
‫היא אמרה לי שבדיוק הגיעה, היא כבר תיכנס.
‫קוראים לה ניתרה.
‫תקשיב, אני לא מכירה אותה אישית.
‫לא שמעתי אותה שרה, הלקוח המליץ.
‫היא צריכה לשיר אפילו אם היא לא יודעת, כן?
‫כן.
‫תחליט אתה, אני בטוחה שיהיה בסדר.
‫כן, בסדר. ‫-טוב, ביי.
‫היי. ניתרה.
‫זה קרה ביום רביעי.
‫הזמנתי כרטיסי טיסה כדי לעזוב את הארץ
‫בסוף השבוע ולהגיע לכאן.
‫אבל ברגע שראיתי אותה…
‫הייתה לי תחושה, נשבע…
‫ידעתי שלא אעלה לטיסה.
‫היי, ניתרה. ‫-אני מתה על השירים שלך.
‫השלושה שהוצאת עשירים במוזיקה.
‫צליל חדש לגמרי, פיצחת את זה.
‫אני מאזינה בלי סוף.
‫רציתי לספר לך כשניפגש.
‫תודה על המוזיקה.
‫שלושת השירים האלה עזרו לי.
‫ולהרבה אנשים שאני מכירה, באמת.
‫תודה.
‫שבי. ‫-אני רצינית.
‫טוב…
‫הסרט יופץ בקרוב, לא?
‫אני נרגשת לראות את השיר.
‫לא עכשיו.
‫שוב דחו.
‫באמת?
‫כן. טוב, המילים…
‫אבל זה בסדר. ‫-נבדוק…
‫לא משנה הסרט, לפחות יש מוזיקה.
‫באוויר.
‫בכל מקום.
‫רק צריך לנגן.
‫זה לא הכול?
‫כשאתה מכיר מישהי ובתוך כמה דקות
‫היא נשמעת בדיוק כמו אימא שלך ‫בדברים שהיא אומרת.
‫כשזה קורה, אתה יודע שהלך עליך. זאת אומרת…
‫נפלת חזק.
‫לא, באמת.
‫האזנה לשירים האלה בלי מראה חזותי כלשהו…
‫השירים שלך…
‫אתה מבין כמה זה מושלם?
‫הכול בידי הדמיון.
‫נהדר.
‫רק מוזיקה, לא? ‫-כן.
‫כמו היצירות הקלאסיות.
‫ב"יוטיוב" רואים רק תמונה של המלחין.
‫למשל "לאליזה" של בטהובן.
‫אתה מסוגל לדמיין איזה זוג רוקד בין עצים?
‫התחושה הייתה נהרסת.
‫אלא אם הצילום היה טוב, כמובן.
‫כן.
‫אתה מבין אותי?
‫כן.
‫לא פקפקתי בכך שאתה מכיר את היצירה.
‫אני לא מנסה להוכיח שאני מכיר. ‫רציתי לפתח משהו בהתבסס עליה.
‫שכחתי ממנה אבל הזכרת לי.
‫תודה.
‫בבקשה…
‫כמה רגעים, אני אמשיך מכאן.
‫"את חשה את הרעד?
‫את חשה את הרעד?
‫האם הלב שלך כמו שלי
‫חשה את הרעד?
‫את חשה את הרעד?
‫האם הלב שלך כמו שלי…
‫זו רעידת אדמה?
‫לו אמרתי לעיניי שזה חזון ‫הן היו מאמינות לי?"
‫יצא לי לשמוע יצירות של אילייראג'ה בגיטרה.
‫בחיים לא שמעתי יצירות של בטהובן בגיטרה.
‫אותו דבר.
‫זה יום מיוחד.
‫יש לך יום הולדת?
‫לא.
‫בגלל מה שראיתי ושמעתי עכשיו.
‫זהו. דיברתי יותר מדי?
‫אפשר להתחיל.
‫לא.
‫כן.
‫מעולה.
‫אתה לא שייך לכאן.
‫הרגשתי ככה כששמעתי את שלושת השירים שלך.
‫מוזיקה ממש בין לאומית.
‫אפילו לסרט הפרסומת הזה, ‫אני תוהה אם הוא צריך אווירה וצליל כאלה.
‫בכל מקרה צריך לשאוף ליצור משהו חדש ומרענן.
‫נכון.
‫אבל אי פעם הרגשת ככה?
‫שאתה לא שייך לכאן?
‫בכל יום, על הבוקר.
‫לא בקטע יהיר.
‫אני צריך ליצור משהו חדש.
‫אני לא בטוח שכאן אצליח.
‫רגע.
‫הייתה לי שיחה דומה עם אימא שלי היום.
‫צותת לנו?
‫היית בבית שלי או משהו?
‫לא צותתי.
‫אבל אני מבינה.
‫אין כאן סצנת מוזיקה בכלל.
‫כן.
‫אם אתה לא מלחין לסרטים, אין עתיד.
‫גם לי יש חלומות כאלה.
‫ללכת למקום שבו מוזיקה קלאסית מהדהדת.
‫לא אמריקה, אירופה.
‫אבל ברוב אירופה לא מדברים אנגלית.
‫זו בעיה.
‫אפשר ללמוד מוזיקה.
‫אבל צריך גם ללמוד שפה חדשה.
‫לונדון.
‫הכי טובה.
‫וסצנת מוזיקה גדולה. ‫-רגע!
‫אני לא מאמין.
‫בסדר, לא צותת,
‫אבל את קוראת את המחשבות שלי.
‫אתה טס ללונדון?
‫כן. ‫-וואו.
‫מתי אתה נוסע?
‫קניתי כרטיסי טיסה פתוחים.
‫מחר.
‫תכננת הכול?
‫אם אימא שלי תסכים, תוכנית לחמש שנים.
‫יפה.
‫שיהיה בהצלחה.
‫תזכה בכמה פרסי גראמי, אולי גם באוסקר. ‫אתה מדהים.
‫תודה.
‫אם תגיעי ללונדון, צריך להיפגש.
‫כדי לראות אותך שוב ‫אני מוכרחה לבוא ללונדון?
‫כן.
‫להתראות.
‫הלו, אבא?
‫בדיוק סיימתי. אמרתי שאגיע בתשע. ביי.
‫אלווה אותך.
‫תמשיך, אני הולכת. ‫-הכול בסדר, אחרייך.
‫סליחה.
‫יש לה קול מדהים.
‫מציאה, בטוח. היא מצאה חן בעיניי.
‫מצאה חן בעיניך?
‫היא מתוקה. ‫-מתוקה?
‫כן, מתוקה.
‫איזה תיאור משעמם לאישה.
‫הבנתי, "מתוקה".
‫אמרתי שהקול שלה מתוק. ‫-תנתק.
‫טוב, סיימתם להקליט?
‫תמקסס ושלח לי, נתראה בקרוב. ביי.
‫טוב, ביי.
‫היי! ‫-אלוהים.
‫תהיתי מי זה.
‫גם אני מופתע.
‫סליחה, אני בדרך הביתה וראיתי אותך הולכת.
‫הסתובבתי כדי לשאול אם את צריכה טרמפ.
‫אבל יש לי פתאום תחושה ש…
‫שהבית שלך בסמטה שם.
‫ותגידי שזו ההליכה היומית שלך
‫אם סתם אציע להסיע אותך.
‫אז פשוט אגיד, "היי.
‫שרת יפה מאוד, השיר נשמע טוב."
‫ו…
‫ביי, אני נוסע.
‫אני לא גרה כאן.
‫אני גרה באינדירה נגאר.
‫אני הולכת למקום אחר, לא הביתה.
‫דרך סיוורד 1? ‫-כן.
‫וזו לא הליכת הכושר היומית שלי.
‫אני הולכת.
‫כשאני צריכה ללכת לעיר, אני צועדת.
‫טוב. ‫-אם אני צריכה להגיע רחוק או במהירות…
‫אוטובוס או רכבת.
‫מלבד זאת, הולכת רגל ממוצעת.
‫אני הולכת. ‫-טוב.
‫לא אשאל למה, אבל את בטוחה?
‫בקשר למה? ‫-ההליכה עד לשם?
‫לא, ברור שאסכים לנסוע איתך.
‫אין בעיה.
‫באמת? ‫-כן.
‫אין לי קסדה. בסדר?
‫אסע לאט ובזהירות.
‫והמשטרה?
‫טוב…
‫אם יקרה משהו נסתדר.
‫כן? הכול בסדר? ‫-כן.
‫ציפיתי שבפעם הבאה ניפגש בגשר לונדון.
‫לא ציפיתי שניפגש שוב ‫מהר כל כך ובגשר אדיאר.
‫מצחיק.
‫את שרה נהדר, קול נפלא.
‫אני מאחל לך הרבה שירים, ‫הקלטות, תהילה ועושר.
‫תודה.
‫ואתה.
‫טוב, פשוט אגיד.
‫יש בך משהו.
‫כשניגנת בגיטרה באולפן, ‫רציתי שלא תפסיק לעולם.
‫רציתי שההקלטה לא תסתיים לעולם.
‫השיר קצר מדי.
‫גם פישלתי בכמה שורות בכוונה.
‫לא הייתי מסוגלת ללכת. ככה הרגשתי כשהלכתי.
‫ותראה, עבר חצי שעה ‫ואני רוכבת איתך על אופנוע.
‫לא ייאמן.
‫כן.
‫נראה לך שאני יכולה לקוות ‫גם לשלום עולמי וזה יקרה?
‫אבל אתה מרגיש אחרת, מה?
‫אני שואלת רק כי הייתה אווירה כזאת בחדר.
‫חשבתי שגם אתה פלרטטת איתי.
‫יודע מתי?
‫כשאמרת, "נתראה בלונדון".
‫תגיד לי שאני טועה.
‫טעות.
‫טוב, אולי לא הבנתי נכון.
‫כנראה טעיתי, סליחה.
‫זו טעות להשתמש כאן במילה "טעות".
‫כי אם זה היה נכון…
‫זו לא הייתה טעות.
‫אני רק אומר.
‫אולי אלה רק העיניים שלך.
‫כן, כנראה.
‫העיניים שלך הן הבעיה.
‫המבט שלך…
‫כזה עמוק.
‫ככה הן.
‫בחייך… ‫-ברור, גם אני הבעיה.
‫למה פנית אליי בכלל?
‫יכולת להמשיך לנסוע.
‫למה הצעת לי טרמפ?
‫הלכה לפניי גברת זקנה.
‫יכולת להציע לה טרמפ.
‫היא גרה ממש קרוב. אני מכיר אותה.
‫זו ההליכה היומית שלה. ‫היא אפילו יוצאת לרוץ יחפה.
‫לכן הצעתי לך טרמפ.
‫זהו זה?
‫ישר ולעניין.
‫בכזאת קלות.
‫אין טעם לשמור רגשות בבטן במשך ימים.
‫חשבתי אם אני צריכה להשיג ‫את המספר שלך ולכתוב או להתקשר
‫בזמן שהלכתי ברחוב.
‫החלטתי לוותר ואז הופעת פתאום.
‫אז איך יכולתי לא להגיד את זה?
‫כשמדובר בתחושה כזאת, ‫אין לדעת מתי היא תנחת עליך.
‫טוב.
‫היא נחתה עליי חזק באולפן.
‫אני מקווה שגם עליך.
‫הלו!
‫זה גם תלוי בצד השני.
‫אני מרגישה בטוחה איתך.
‫קול קטן בפנים אומר לי ‫שלא תשפוט אותי על הדיבור הישיר.
‫כמו שאמרתי…
‫יש בך משהו.
‫יש!
‫אבל לא אמרת.
‫אמרתי, בראש.
‫לא שמעת?
‫אבל שמעת מה אימא שלי אמרה!
‫"מותק, תסתכל בעיניי
‫חומד, תגיד לי ‫ככה מרגישים כשמתאהבים בך?
‫נגמרות לי המילים ‫אבל כל מה שאני רוצה זה לשיר איתך
‫מותק, תסתכל בעיניי
‫חומד, תגיד לי ‫ככה מרגישים כשמתאהבים בך?"
‫"יש בך משהו." ‫כלומר, הקול שלי מוצא חן בעיניך?
‫זה הכול?
‫ואת, העיניים שלי עמוקות ויפות? זה הכול?
‫זהו, אתה מודה? בעניין העיניים.
‫אני רק חוזר על מה שאמרת.
‫לא רק העיניים שלך.
‫כבר אמרתי לך.
‫משיכה מוחלטת.
‫מה שאמרת.
‫איך שאמרת.
‫הקול שלך.
‫גברי ועם זאת רך.
‫היה חיבור, אווירה כזאת.
‫דלת העץ העבה וקיר הזכוכית שחצצו בינינו…
‫היא פרצה הכול.
‫האווירה הזאת!
‫והמוזיקה. ש… ‫-כן.
‫אני מדברת על בחירת המוזיקה שלך.
‫היא מעידה עליך הרבה.
‫תודה.
‫בטהובן שניגנת…
‫ולפני כן…
‫"באת בחיפוש אחר מוזיקה
‫נעשית המוזיקה שלי
‫מה אהיה בלי המוזיקה שלי?
‫בלי מוזיקה אתאבן"
‫היית שם?
‫היית? ‫-שם התחילה התחושה הזו בי.
‫אבל לא ראיתי…
‫קרעת את הבמה.
‫זה אתה.
‫יש לך את זה.
‫התחושה הזו…
‫הפעם הראשונה שלי.
‫במשך 22 שנים מעולם לא חשתי ככה.
‫ואז ליווית אותי החוצה.
‫מי עושה דבר כזה?
‫בשלב הזה התחושה ‫יוצאת מכלל שליטה ומכה בי חזק.
‫היא הותירה חותם.
‫לכן סיפרתי לך ברגע שעליתי על האופנוע.
‫כדי להגיד לך, "תראה מה עשית לי".
‫תורך.
‫טוב. אז רק הקול שלי?
‫לא נורא.
‫הכול בסדר אם אתה לא מרגיש כמוני.
‫אני אשרוד.
‫זו הפעם השנייה שלי.
‫פעם שנייה ב-32 שנים.
‫זו הבעיה.
‫לכן אני לא אומר יותר.
‫כן.
‫את רק בת 22?
‫אני נראית מבוגרת יותר?
‫לא, לא… בקטע טוב.
‫באמת, רק בת 22.
‫אני לא משקרת. ‫-תפסיקי להגיד את זה.
‫כואב לי.
‫יפה! מוצא חן בעיניי.
‫הפרש הגילים והעובדה שאבי ינשל אותי,
‫אלה בעיות עתידיות.
‫זה יקרה.
‫אבל לא צריך לחשוב על זה עכשיו.
‫מוקדם מדי לחשוב על כל זה.
‫אבל עכשיו אנחנו בכיוון הנכון.
‫גם אתה חשת בזה?
‫באווירה ובמשיכה שחשתי?
‫ספר לי.
‫יש לי עוד חמש דקות.
‫או שלא תגיד מילה
‫ואיעלם לך מהחיים בתוך עשר שניות.
‫החלטתי סופית לעזוב את הארץ…
‫עשר שניות לפני שנכנסת ועד לרגע הזה…
‫שכחתי מזה לגמרי.
‫נראה לי מהרגע שבו נגעת בדלת,
‫איך שנכנסת,
‫איך שעמדת, לחצת לי את היד והבטת בי,
‫איך שדיברת, העיניים שלך, הפנים, הקול,
‫ההליכה שלך, הסגנון, ההבעות…
‫אני יכול להמשיך לתאר אותך פיזית.
‫הכול נכון, אבל זה לא היה הכול.
‫אמרת את כל מה שאמי אמרה לי.
‫כנראה הייתי צריך אישור.
‫הדוגמה שלך דווקא עם בטהובן, ‫זה עורר בי השראה.
‫האווירה שפרצה את דלת הזכוכית…
‫כן, כמה פעמים…
‫ביקשתי ממך לחזור על שורות.
‫זה היה בכוונה.
‫כדי שההקלטה לא תסתיים.
‫כדי שלא תלכי.
‫ואז כשראיתי אותך שוב ברחוב…
‫איך יכולתי לא לדבר איתך? לא לשאול?
‫הכול קרה באופן טבעי.
‫אני הולכת.
‫כדאי.
‫"מותק, תביט בעיניי
‫חומד, תגיד לי ‫ככה מרגישים כשמתאהבים בך?
‫נגמרות לי המילים ‫אבל כל מה שאני רוצה זה לשיר איתך"
‫- מיוזיקלי אליינד -
‫"אתה ואני, חוקרים יחד
‫בעוד השמיים, האוויר והאדמה מריעים
‫בוא נצעד לראווה ביחד ‫כפי שהעולם הזה עוד לא ראה"
‫אתה עוקב אחריי?
‫ממש לא.
‫אמרת שפגעתי בך כמו ברק.
‫באדיבותי חיכיתי שעתיים ‫כדי להחזיר אותך הביתה.
‫מה פתאום עוקב?
‫נכון.
‫אתה עד כדי כך מובטל?
‫אני מוזיקאי, לא?
‫לו הייתי אילייראג'ה ‫הייתי מלחין חמישה שירים.
‫כתבת שיר חדש?
‫כן.
‫ברצינות? ‫-כן.
‫תשיר לי אותו, בבקשה. ‫-בסדר.
‫זה השיר.
‫בחור ובחורה נפגשים.
‫יש חיבור, אווירה, משיכה פתאומית.
‫הם מבלים יחד עשרה ימים ‫ובסוף הם מתנשקים בראשונה.
‫זה השיר. ‫-כמו הסיפור שלנו?
‫אכפת לך?
‫נלך לשם? ‫-נלך לשם?
‫בוא.
‫צד ימין. ‫-כן.
‫טוב…
‫אני אמציא מילים.
‫לך על זה. ‫-כן.
‫"היי
‫תפסי את לבי הנופל
‫היי
‫הרווי את הצמא בחלומותיי
‫היי
‫פרשי את כנפייך הקטנות
‫בואי
‫היצמדי אל שפתיי וחייכי
‫ישובה על מיתרי הגיטרה שלי
‫כמו דרור ששר במתיקות
‫בחיי המשעממים והקודרים
‫התזת מיליון גוונים
‫כמו מברשת של צייר ‫כמו מברשת של צייר
‫את קשת בענן ‫ממטירה עליי
‫כמו מלאך ‫כמו מלאך
‫עקרת את לבי ממקומו
‫צף כמו עלה על שלולית מוזיקה
‫את סופה שבאה למוטט אותי
‫הרטיבי אותי עד לשורשיי"
‫- התמוססי ב… -
‫"התמוססי בנשמתי כמו המים"
‫- מחר בסטודיו? -
‫"ישובה על קלידי הפסנתר שלי
‫רוקדת כמו טווסה יפהפייה
‫בחיי המשעממים והקודרים
‫התזת מיליון גוונים
‫כמו מברשת של צייר ‫כמו מברשת של צייר
‫את קשת בענן ‫ממטירה עליי
‫כמו מלאך ‫כמו מלאך"
‫- אהבה… רוצה אותך, סוף פסוק -
‫"עקרת את לבי ממקומו"
‫- אני מרגישה לא טוב. -
‫- אולי תבואי? -
‫- למה? -
‫- שהמוזיקה תשתלט… אולי. -
‫"כמו מברשת של צייר ‫כמו מברשת של צייר
‫את קשת בענן ‫ממטירה עליי
‫כמו מלאך ‫כמו מלאך
‫עקרת את לבי ממקומו"
‫למה אנחנו כאן?
‫סתם נסתבך בצרות.
‫זה היום העשירי שלנו יחד, ‫בדיוק כמו בשיר שלך.
‫בוא ננסה. בבקשה.
‫כאן?
‫אין מצב.
‫אולי פשוט…
‫נתנשק?
‫אולי?
‫גם אני התכוונתי לזה.
‫מה נראה לך?
‫בעיניך נשיקה היא סתם נשיקה?
‫ממש לא.
‫נשבע, באמת שלא.
‫טוב, רגע.
‫כבר כמה ימים אני רוצה להגיד לך משהו.
‫קודם שאעבור את זה.
‫אני אוהב אותך.
‫כמו שבחיים לא אהבתי.
‫אני רוצה להישאר לצדך לנצח, ‫שלא נהיה בנפרד בחיים.
‫אני אוהב אותך.
‫באמת.
‫אבל כרטיסי הטיסה עלו הרבה כסף.
‫נראה לי שאין החזרים מלאים ‫ב"בריטיש איירווייז".
‫את אוהבת אותי?
‫הבנתי כבר כששרת…
‫"בחיי המשעממים והקודרים ‫התזת מיליון גוונים."
‫זה הספיק לי.
‫השתגעת?
‫אתה צריך שאגיד את זה?
‫אני אוהבת אותך.
‫וזה לנצח, קמאל.
‫"גבוה יותר ויותר ‫עולים גבוה יותר ויותר
‫בכל נשימה שאת עוצרת ‫מותק, אני נדהם
‫קרוב יותר ויותר ‫אני מתקרב יותר ויותר
‫רוצה לצלול אל תוך הלילה ‫כשאת לצדי, להביט בעינייך"
‫וואו!
‫מרטין, מעולה. מחיאות כפיים למרטין.
‫וזה הסיפור של השיר.
‫אם אתם ממש רוצים לדעת…
‫היא כבר לא בחיי.
‫תספר למה. ‫-באמת?
‫לא. לא חשוב לדעת למה ואיך.
‫חשבתי שזה יהיה סיפור חיי
‫אבל בסוף זה היה רק פרק יפהפה.
‫הנה אני, כמה שנים לאחר מכן,
‫מבין יותר במוזיקה ובחיים.
‫והשלמתי עם זה,
‫מה שמוביל אותי לשיר הבא.
‫הוא בשפה שלי, טמילית.
‫ישר מהלב.
‫"היא עפה!
‫היא התגברה עליי
‫הושטתי יד כדי לתפוס אותה ‫אבל היא נעלמה באוויר
‫היא הייתה האוויר למוזיקה שלי ‫היא הייתה הדקדוק למילים שלי
‫בעוד תכננתי עתיד משותף ‫היא נעשתה עברי, האתמול
‫היא ואני יחד ‫חשבתי שזה לנצח
‫עפו ניצוצות
‫ניצוצות
‫אמנם נגמר ‫אבל בזכותה יש לי כוח
‫למצוא גרוב משלי
‫היא ואני יחד ‫חשבתי שזה לנצח
‫עפו ניצוצות ‫ניצוצות
‫כבר לא אהובתי ‫שרתי במצודת לונדון
‫הכול בזכותך
‫היא עפה ‫היא התגברה עליי
‫הושטתי יד כדי לתפוס אותה ‫אבל היא נעלמה באוויר
‫היא הייתה סיפור חיי ‫עכשיו היא רק שורה בספר
‫אף שהיא איננה שוב ושוב ‫היא המוזיקה שאני יוצר
‫היא ואני יחד ‫חשבתי שזה לנצח"
‫איך מבט חטוף נעשה התאהבות?
‫באיזה שלב התאהבות נעשית רשמית אהבה?
‫מדענים מחפשים ‫חורים שחורים בגלקסיות רחוקות,
‫אבל למה הם לא רואים ‫את החור השחור שנקרא אהבה?
‫אהבה נחשבת פיזיקה בגלל המשיכה?
‫אולי כימיה כי היא משתנה?
‫זו מתמטיקה של הלב?
‫זו הנדסת הביולוגיה?
‫אין תשובות לכל השאלות האלה, ‫אהבה היא פשוט אהבה.
‫יחד או בנפרד…
‫תרגום כתוביות: אדם כהן