‎A urcat în ring! Se promovează și el!
‎Apreciez prietenia ta înflăcărată.
‎Știam că risc când te-am prezentat, ‎dar, sincer, m-au trecut căldurile.
‎Dacă n-ai fi cooperat ‎și n-ai fi urcat aici,
‎ar fi fost un moment dificil pentru mine.
‎Apreciez.
‎Hei!
‎Ce naiba se întâmplă aici, dle Kaiser?
‎Nu e ringul dumitale. E ringul meu.
‎Ai auzit?
‎Pleacă din ring înainte să te zbor din el!
‎Ce lucru ciudat!
‎Ești fost campion mondial ‎și încă ești superstar, Andrei Valev.
‎Ai binecuvântat acest ring ‎cu al 31-lea KO.
‎Toată lumea de aici te sărbătorește.
‎Cu excepția acestui om.
‎Omul ăsta a venit ca să te insulte!
‎Nu, de fapt, a venit ca să calce boxul ‎în picioare, nu doar pe tine.
‎Kaiser, omulețul ăla, cu corpul ăla?
‎Cum să mă insulte el?
‎Există o vorbă în Japonia.
‎„Cu cât e mai mare omul, ‎cu atât e mai mic creierul.”
‎Voi, americanii, nu ați înțelege asta.
‎Intelectul cuiva ca tine, care vede corpul ‎doar ca pe o grămadă de mușchi,
‎n-ar înțelege artele marțiale cultivate
‎de-a lungul unei eternități ‎de 4.000 de ani.
‎Dle Retsu, ‎nu e un ring de wrestling profesionist.
‎Tachinările tale evidente ‎nu vor da rezultate.
‎Retsu, am pregătit ‎o demonstrație ca să-ți expui talentele.
‎Pentru tine, e un spectacol prostesc,
‎dar va fi mai ușor de înțeles ‎pentru americani.
‎Arată-le o frântură din eternitate!
‎Dle Kaiser.
‎Credeam că ești promotor talentat.
‎Cine s-ar distra dacă aș distruge asta?
‎Nu mai e ceva aici
‎mai mare, mai dur și mai demn de distrus?
‎R… Retsu…
‎Karate a fost începutul ‎carierei mele în a da cu pumnul.
‎Dacă vrei, mi-ar face plăcere ‎să mă lupt cu dumitale fără mănuși.
‎Snopește-l, Valev!
‎Rupe-l în două!
‎S-au transformat în praf!
‎Nu le-a rupt.
‎Le-a transformat în nisip.
‎Ăsta e război! ‎Dragonul împotriva lui Goliat.
‎Cel mai mare și mai glorios din istorie.
‎Un meci demonstrativ fără precedent!
‎Dle Retsu, ne puteți spune ‎despre istoria și cariera de luptător?
‎Nu prea știu cum să explic asta.
‎Am intrat în templul Bailin la patru ani.
‎După aceea, ‎mi-am petrecut zilele antrenându-mă.
‎Și istoricul luptelor?
‎Nu am un istoric al luptelor oficiale.
‎Toate luptele mele au fost neoficiale.
‎Atunci, care e istoricul ‎luptelor neoficiale?
‎Nu le-am numărat niciodată,
‎nici pe cele câștigate, ‎nici pe cele pierdute.
‎Care erau regulile?
‎Regulile?
‎Mă îndoiesc că erau reguli de box.
‎Erau lupte.
‎Adică o măsurare de forțe.
‎Adică erau reguli de arte marțiale mixte?
‎Arte marțiale mixte?
‎- Ce? ‎- Cum de nu știe?
‎N-am participat niciodată ‎la meciuri cu reguli.
‎Voiam doar să vedem cine e mai puternic.
‎Ce ați pățit la picior?
‎L-am pierdut într-o luptă cu un prieten.
‎Nu se poate…
‎Se mai întâmplă.
‎Asta e natura unei lupte.
‎Am o întrebare pentru dl Kaiser.
‎Care vor fi regulile pentru lupta asta?
‎Doi bărbați ‎se vor întrece folosind forța pumnilor.
‎Asta e regula.
‎Atunci nu înseamnă că e box?
‎Vă las să decideți voi ‎ce nume vor avea regulile.
‎E doar un meci demonstrativ.
‎Îi spuneți meci demonstrativ,
‎dar unul e fost campion mondial.
‎Eu doar promovez meciuri.
‎Vi le prezint.
‎„Asta e o luptă între fiare. ‎Dacă vreți s-o vedeți, vă aștept.”
‎HOTEL PARADIS
‎Un meci de box cu fostul campion Valev?
‎E uimitor, Retsu.
‎Debutul tău e cu Valev, nu?
‎E lipsă de respect.
‎- Nu e lipsă de respect. ‎- Nu respecți boxul.
‎Cariera ta constă ‎în două meciuri de antrenament.
‎Te crezi campion mondial?
‎E o șansă bună. Dacă vezi pumnul ‎bătrânului ăstuia, ferește-te…
‎Ce s-a întâmplat, Bruce Lee?
‎Nu ai văzut pumnul unui fost boxer ‎care s-a retras acum zece ani?
‎Așa de repede lovește un boxer.
‎Dacă aș fi fost Valev, ai fi murit!
‎Refuză lupta!
‎Ar fi modul politicos ‎de a-l trata pe fostul campion.
‎Nu mai avem treabă în Vegas.
‎Mâine luăm un avion spre casă.
‎Nu-mi pasă ce spune Kaiser.
‎Nu e decât un promotor…
‎Ce nai…
‎Scuze.
‎Se pare că v-am luxat ‎din reflex încheietura.
‎Adică ai văzut pumnul?
‎N-am vrut să mă feresc.
‎Sunteți în lumea boxului ‎de mult timp, dle Fukamachi.
‎Furia dv. e perfect rezonabilă.
‎Pumnul ăsta e pedeapsa mea că v-am rănit.
‎Totuși, vă rog să-mi înțelegi sentimentele ‎față de artele marțiale!
‎E doar un meci demonstrativ.
‎Cred că mai stau puțin.
‎Mulțumesc!
‎Dragonul chinezesc!
‎Kung-fu chinezesc!
‎Kaiou!
‎Retsu era nedumerit.
‎Era prima lui luptă în fața publicului.
‎De neînțeles…
‎Divertismentul public e de neînțeles.
‎De ce se preface că e furios?
‎Chiar dacă e de dragul divertismentului,
‎de ce e nevoie să exagerăm așa?
‎Începe spectacolul!
‎Marea Republică Populară Chineză ‎și-a dezvăluit colții în fața lumii!
‎Ce farsă!
‎Nu i-a ajuns domeniul financiar…
‎Astea sunt inutile pentru o luptă.
‎…extinzându-și influența asupra sportului.
‎Până și spectatorii joacă teatru.
‎Încearcă!
‎Dacă crezi că mă poți învinge!
‎Bravo!
‎Snopește-l în bătaie, Valev!
‎Și ăsta e tot teatru.
‎A lovit știind că nu mă va atinge.
‎Haide!
‎Dle Retsu, s-a terminat spectacolul meu.
‎Luptați corect!
‎De acum înainte, e un concurs.
‎Gata cu teatrul.
‎Retsu, nu muri!
‎Se poate mișca așa de repede?
‎Înălțime: 237 cm.
‎Greutate: 151 kg.
‎E un joc de picioare bun ‎pentru statura lui. Cum mă așteptam.
‎Puterea lui nu constă doar în statură.
‎În cazul ăsta…
‎Ce?
‎Idiotule!
‎Stă ghemuit în colț!
‎A renunțat?
‎Te-ai pus singur la colț ‎cu fața spre mine.
‎Te-ai așezat în cel mai periculos loc ‎din ringul de box.
‎Sunt sigur că, în felul tău, ‎înțelegi ce înseamnă asta, nu?
‎Hei! Ce înseamnă asta?
‎Ridică-te și luptă!
‎Cum adică „să mă ridic”?
‎Nu stau.
‎Deși am șoldurile coborâte, ‎sunt în picioare.
‎Și nu înțeleg de ce îmi spuneți să lupt.
‎De ce?
‎Nu intenționez să mă lupt cu Valev.
‎Nu intenționez să-l lovesc ‎sau să fiu lovit de el.
‎Renunți la luptă ‎fără să dai vreo lovitură?
‎Voi câștiga fără să dau vreo lovitură.
‎Vă puteți da la o parte, dle Mills?
‎Îmi stați în drum, vreau să-l bat.
‎Bine. Luptați!
‎Uriașul Valev era încântat.
‎Se confrunta cu un stil de luptă misterios ‎pe care nu și-l imaginase.
‎Și era încântat fiindcă, cel mai probabil‎…
‎Nu, cu siguranță, avea să-l facă praf.
‎Musunkei…
‎Ultimul lucru pe care l-a văzut Valev ‎a fost un singur fotograf.
‎Bine ai venit, Kaiou Retsu!
‎Asta e recompensa pentru lupta de aseară, ‎pentru super-tehnica aceea.
‎A mea?
‎Într-o singură noapte,
‎ai devenit cel mai senzațional chinez ‎din Statele Unite.
‎Personalul meu a fost copleșit ‎cu cereri de dimineață.
‎Nu e de mirare. ‎Toată lumea din SUA a văzut.
‎Mănușa nemișcată ‎care i-a izbit brusc fața.
‎Spuneți-ne ce simțiți acum!
‎Deja știam că se va întâmpla asta.
‎Am arătat pur și simplu ‎dominația kung-fuului.
‎Lovitura finală
‎a părut o simplă atingere.
‎E tehnica ‎Musunkei.
‎Poate fi numită și „Pumnul nemăsurat”.
‎„Nemăsurat”?
‎Oricum, boxul, arta voastră marțială, ‎e încă un sport tânăr.
‎Vreau să vă arăt cât mai curând posibil
‎o luptă a abilităților mature ‎împotriva următorului dușman.
‎Acel comentariu ‎a întors lumea împotriva ta.
‎E exact cum ți-am spus, nu?
‎Vei fi îngropat ‎în zeci de milioane de dolari,
‎vor fi monștri ‎care te vor face să vrei să fugi.
‎Poftim, ia banii!
‎Câți sunt?
‎În dolari, sunt două milioane.
‎Ca greutate, sunt 20 de kilograme.
‎Ți-am luat un diplomat.
‎Ar trebui să se potrivească.
‎Înțeleg.
‎Nu știu prin ce născocire ‎a fost creată această avere,
‎dar, dacă vrei să mi-o dai, o accept.
‎Dar ce sunt alea?
‎Cizmele alea murdare de lângă banii mei.
‎Nu-mi spune să-i iau!
‎Îi vei pune în diplomat și mi-i vei da tu.
‎Altfel, îți voi distruge ‎picioarele nepoliticoase.
‎Mulțumesc.
‎Am chemat o mașină pentru tine.
‎Apreciez.
‎Vreți un coniac, dle Retsu?
‎Nu. Ceai Oolong.
‎Scuze… Am doar ceai negru Fauchon.
‎Limuzinele astea sunt inutile.
‎MORI, GUNOIULE ‎BĂIATUL MAMEI
‎Poftim? Acum?
‎Nu e bine.
‎Îmi mai trebuie o ceașcă.
‎Dar chiar ar veni așa de brusc?
‎N-a mai fost aici nici măcar o dată.
‎E aproape. ‎Îmi dau seama că e foarte aproape!
‎La 20 de metri? Nu, și mai aproape.
‎La zece metri?
‎Stai! Și mai aproape?
‎Doar nu e deja la ușă!
‎Mă îndoiesc că a ajuns până…
‎Ce?
‎Salut! Bun-venit!
‎Cafea Blue Mountain.
‎Chiar e din senin.
‎M-am gândit că vei veni, ‎așa că am făcut două cești.
‎Se vede că suntem tată și fiu, nu?
‎Chiar bea cafeaua!
‎Vrei zahăr?
‎Asta e?
‎Asta e relația tată-fiu ‎pe care ți-o dorești?
‎Ei bine, cred că da.
‎Se va întâmpla?
‎Va răsturna masa…
‎Te temi de tatăl tău?
‎Mă îndoiesc că a fost vreo secundă
‎în care nu m-am temut de tatăl meu, ‎de Yujiro Hanma.
‎Frică. Tremurături.
‎Adorație. Admirație. Respect.
‎Și… te-am urât.
‎Atunci, dacă mă urăști, ‎ce-ar fi să arăți asta?
‎Tată…
‎Ce spui tu e o nebunie. ‎Suntem tată și fiu.
‎Tată, dacă ar fi să ne luptăm, ‎n-ar fi un meci.
‎Să cădem de acord, să ne antrenăm ‎ca să fim în formă până la o anumită dată…
‎N-ar fi așa.
‎Trăind ca tată și fiu, ‎într-o zi obișnuită din viața noastră…
‎am începe să ne certăm ‎dintr-un lucru cât se poate de banal…
‎S-ar transforma într-un conflict
‎și, până la urmă, dușmănia ascunsă…
‎Înțeleg.
‎Da, înțeleg.
‎S-ar putea să fie cum spui tu.
‎Apropo, fiule…
‎Deja se întâmplă?
‎Ce naiba e cu tine, ‎de-mi oferi o cafea așa de proastă?
‎Așa. Din senin!
‎Un declanșator nefiresc de banal.
‎Îmi pare rău, tată.
‎Chiar dacă ai venit până aici,
‎te-am servit aiurea cu o cafea groaznică.
‎Voi avea mai multă grijă de acum. ‎Te implor să mă ierți!
‎Haide, tată!
‎Nu mă minți!
‎Oricât de banală ar fi, ‎trebuie să fie o problemă reală.
‎Ai băut-o din două înghițituri.
‎Deci cafeaua a fost bună.
‎Fie că-ți place, fie că nu,
‎armonia familială nu mă interesează deloc ‎și nu o înțeleg.
‎Atât.
‎Tată…
‎Fă-mi niște cafea!
‎Haide! Nu cer prea mult, nu?
‎Aș vrea să beau ‎cafea făcută de tine, tată.
‎Poți bea o cafea făcută de Yujiro Hanma.
‎Există un singur mod de a o primi.
‎Obligându-mă s-o fac.
‎Îl prinzi ‎pe reticentul Yujiro Hanma de gât
‎și-l obligi să-ți facă.
‎Dacă refuză,
‎îl plesnești, îl pocnești și-l lovești
‎până se supune și o face.
‎Nu-i dai de ales.
‎Va trebui să-l forțezi.
‎Dacă poți face asta,
‎îl poți face și să-ți gătească!
‎Cuvintele tatălui său ‎și masa care fusese ruptă în patru‎…
‎S-a tot gândit la ele.
‎Ce ușor a fost!
‎Mă simt ușurat?
‎Baki era uimit.
‎Când tatăl lui, Yujiro Hanma, omul ‎pe care trebuia să-l învingă, a plecat,
‎Baki s-a simțit ușurat.
‎Tată!
‎Ce e?
‎Vrei cafea?
‎Ușa din față…
‎Trebuie închisă ușor.
‎Ai dreptate.
‎În mintea lui Baki, o singură expresie ‎se învârtea cu repeziciune.
‎Să-l cheme s-o închidă ‎ar fi fost prea exagerat.
‎Să-i spună tatălui să facă asta ‎ar fi fost prea exagerat.
‎Era de-ajuns.
‎Fir-ar!
‎Ce tată incurabil!
‎E ca întotdeauna,
‎o amiază ca oricare alta.
‎Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă